ijfo. SMIRNA, Jtpril. fi 
ligt; emedan Naturen har gjort dem fkickeligaft 
därtil; fom härvid fordras, nämligen at gråta. Hu- 
ru många de voro, fom fullgjorde lin fkyldighet, år 
jag icke i (tand, at berätta; emedan jag ej älfunda- 
de at gå dit in* Skränet gaf ofmak på långt håll, och 
dår var intet behageligt at åfkåda; ty de voro 
hölgde. Huru mycket gick af hjärtat vet jag ic- 
ke. Jag (kulle tro at detta, fom alt annat, var gjord: 
högtiden til prydnad. 
yirmenianerne höllo den 14. fom var Pafkafton, eK 
ter middagen , en (tor och präktig måflä, vid hvil- 
ken jag var tilftådes. Ifrån början til (lutet gick dår 
få til: I Choret nedanför altaret, fattes en Pulpet, 
på hvilken lades EvangeliPBoken, fkrefven på litte- 
ral-Armeniani(ka, inbunden i foliant i rödt gull-moir. 
På ena (idan af denna Pulpet, fattes en låndltol, hvil- 
ken intogs af den förnåmita Pråften, fom (kulle i (fal- 
let for Bifkopen fora (fyrelfen vid Aften, klädd i fin 
Pråflerliga fvarta Kappa, och hufvud-dok. På hvar- 
dcra (idan om honom lätt en Praff på golfvet, klådd 
i famma drågt. Sex vigde Pråiter gingo, den ene 
efter den andra, fram til Pulpeten, af hvilka fomlige 
låfte, fomlige maftade et (tycke ur boken* De voro 
klådde i (ina fvarta Praff kläder, och når de började 
fin tjånff, hångdes på dem en vacker C horkåpa, 
hvilken den ene lämnade åt den andra. På båda fi- 
dor om Pulpeten hollos vaxljus af en Prå(t, klådd 
i Chorkåpa och Ceremonie-möfia, famt några goflär, 
klådde i hvita (kjortor, med korfs beprydde. Når 
defse lyktäde fin omgång, (tego 1 2, unga vackra karlar 
fram til famma (f alle , klådde i hvita fotlida (kjortor, 
firade på rygg och armar med röda kors. De gingo 
med bart hufvud, voro rakade jåmt mad öronen, och 
hade öfverft en platt, fom de Romerfke Munkar 
bruka. Efter den underråttelfe jag kunde få om 
deftä, få voro fomlige af dem åmnefvånner til det an- 
D 5 de- 
