1750. ROSETTE. Jttnii. ^ 
Lik-proceffen fkedde på följande fatt: fiåmfl gick 
en gammal vördig Dervicb , fom bar en fana , l ådan, 
fom brukas på deras Kyrkotorn (Minaret) vid deras 
högtider. På båda fidor om honom gingo 2 anfeen- 
lige Morer. Därpå fölgde en oräknelig hop med 
folk, alla karlar utan ordning, af h vilka en ftor del 
fbalte ii g på båda iidor om gatan. Bland dem voro 
några Scheker, fom buro Fanor. Ändteligcn kom 
liket, lagt i en eländig k i (la, utan lock, ofverhölgdt 
med et groft itycke lintyg. Omkring liket buros 
Fanor. Näffc därefter kommo Qyinfolk tii en tåm- 
melig myckenhet, alla öfveihölgde med fina bruke- 
liga fvarta klåder. Omiider flöts troppen med några 
fanor, fom af manfolk buros i bredd. Hela hopen 
af manfolk fkrek med hög röft, och åkallade Gud 
för den döda* och iig fjelfva* hvilket gaf et fafeligt 
och obehageligt ljud. Qvinfolketi däremot hade fam- 
må läte, fom jag tilförene hört, då de budit til Gå- 
itebods. SälHamtnog, at de ej antagit fnarare for- 
geljud* men jag frågade orfaken hårtil, då de fvara- 
de .* at de mente Sångerftor voro tjänligare, ån grä- 
tenkor, vid en rättfärdig mans Jordafärd, öfver hvars 
lyckeliga tilftand de borde vara glade. Vid andra 
Jord färder i Cairo har jag fett gråterlkor vara bruke- 
lige. Ingen ting var få fällfynt* fom at fe huru an- 
gelägen hvar och en var, at föra vid den dödas kropp. 
Med Itörita möda, kunde de* fom buro den famma 
flippa fram, för den myckenhet folk, fom trånade 
iig igenom* at njuta denna förmon. Sedan de rört*vid 
kroppen, förde de handen til fin panna, med en myc- 
ket andäktig Upfyn. Hela denna Pröcefs gick den 
gatan fram, på h vilken deii Franita Nation har lina 
hus j emedan den dode ikulle båfas til en Mosqtié 
fom var vid ilutet på famma gata. Denna våo Vil r 
nog befvårlig for de öfrige MuiTelmån, fom fågo de 
Chriilna åfkäda fin andakt, och fä många våliÅnel- 
E 2 f er 
