25 1749* NATOLIEN. Novemh. 
Den 1 8 : d e lyfte vi ankar ifrån Milo, fedan vi 
tagit lots, fom fkulle följa ois genom hela Archipel. 
Den ip. fågo vi öarna Paris. Den 20. Tius, 
Negropont, och den 21. kallade vi ankare for ku- 
llen af Karuburno, fom år Natoliens falla land , dar 
vi hade Natolien på den ena fidan, och Scio på den 
andra. Samma dag gick jag i land vid Karuburno 
men fant ingen ting, fom lönte mödan, mer, ån at 
jag fick fe T hy mus vulgär is , den jäg ilrån barndomen 
fett i våra trägårdar, växa vildt. Hahotis och Pu - 
tnex voro de ofri ga naturalier , fom jag fant. 
Vi lyfte ankare den 27. och lofverade under Scio, 
dä jag hade tilfalle, at pä nog nära håll fe dels tåmme- 
liga vackra Ilad med hus af vackert utfeende , men 
mera prydd al fina planteringar och trägårdar, fom 
frambringa den få kunniga Maftix - y denna ons 
en fak. 
Den 2(5. kommo vi i Golfen af Smirna, då vi ha- 
de land af Natolien på båda fidor. 
Det var ej långt ifrån, at vi icke den 27 bittida, 
juftdä vi tänkte, at vi öfvervunnit alla olyckor, (lan- 
nat til 11 ut uti en fvärighet, fom tyktes vilja betaga 
ofs v-rt hopp om lyckeligt (lut pä vår re fa. Vi ha- 
de Händigt motvind, och nödgades därfore lofvera 
emellan 2:ne land, hvilket år åfven få äfventyrligt i 
et fm alt farvatten , fom det år den endalie och läkra- 
fte tilflykt får en 1 jo man i motvind, då han år. i öp- 
na ljön. Vi lofverade åndteligen ej båttre, än at vi 
gingo för når under land, och ilotte på grund i dag- 
ningen. Strax kom en G ra: k och Turk ombord, 
fom voro på ftranden at fifka, och tilbudo fin tjenft, 
arfkafra ols fmå fartyg, at lätta vårt •> men vi benöf- 
dc ej deras hjelp. Et våder ifrån landet tog uti våra 
fe- 
