1749- VÄSTERHAFVET. Sep. u 
upvaktcs en ftark ftorm från N W. fom p a it od i 
3 dygn. 
Vi hade et dygn haft ftillare våder, då vi d. 20 for 
middagen fingo om bord några Bofinkar ( Fringilla celebs) 
och en Tärna (Sterna Hirundo ) , vanlige fpåmån til 
omikifte al våder. De bebådade dock denna gån- 
gen ej vårre, ån en ftark kulning från W, fom 
kom emot aftonen och gick fnart ofver. 
En {joman, fom fatt up i maften, ropade om 
morgonen den 21, at han fåg Holländfka Vallen ; men 
vår Capitaine trodde, at vi ej vore komne iå långt, 
och gafdårfore ingen akt dårpå, forr ån eftermidda- 
gen, då han med de andra kunde fe Ängelfka kuften 
vid Yarmouth från toppen $ då förftod han forft hvar- 
åft vi vore, och at det var tid, at bruka forfigtig- 
het \ emedan vi fvåfvade emellan de bekanta Ängel- 
fka Bankarna. Lodet år vid fådana tilfållen en fjo- 
mans högra hand 3 det brukades ock nu rått flitigt, 
och det juft emillan fruktan och hopp. Man hade 
vid en lödning 20, och vid en annan f famnars djup, 
ock få i några timars tid , tecken til den aldra ojåm- 
nafte hafsbotten. Sjomånnerne befloto, at de voro 
ur råtta farvattnet , och på någon bank , fom i deras 
kort ej var utmärkt. Vår lycka var vid detta tilfål- 
let, at vi hugnades med et makaloft vackert våder , 
hunne til natten i godt farvatten, och fingo en ön- 
jkelig vind, 
Holland ar ne hade på defla bankar fin guldgruf- 
va, iå kallas med fkål deras Sillfiikerien, hvilken icke 
kan beftridas, at de tagit nårmare up vid fina gran- 
nars, an fina egna ågor. Vi foro den 22 forbi gan- 
fka många af dem > och kunde i fynnerhet råk na of- 
ver 30 ftycken på en liten krets. 
CA- 
