9$ I 7f°* MUMIERNE. Septemb . 
liknar fullltfommeligen våra varggropar. Vi flcgo 
ned ined itörila fara och befvårlighct på en repilega, 
den vi fordt med ofs ifrån Cairo. Vid botnen af gro- 
pen , på den fidan, fom vette åt odemarken, hade vi 
då for ofs ingången til de iå namnkunnoga MUMIER- 
NAS GRAF V AR. Detta kalkbårg,hvilket jag menar 
vara hela vEgyptens grundval , har med obegripelig 
moda blifvit utgrafvit, at i det famma forvara de dö- 
das afka och kroppar. Det for il a vi fåge vid ingån- 
gen, varen oräknelig hopconifka lerkåril, i J fot lån- 
ga, och en fpann vid fin bafis i Diameter. De åro af 
groflera, brånde efter Krukomakare-konft, utan 
glafering. Deras opning år, vid ilora åndan, tåckt 
med et lock af iamma arbete, något litet kupigt, 
och år tilkli firat med bruk. Når defie kåril op- 
nas, finnes i dem , fom åro val bevarade, et ilycke 
medelgroft gleil linne, konftigt fvept i många hvarf, 
tilbundit med otvinnadt lingarn, fom öfverveklas från 
ofvan til nedan, den ena åndan ined t öfver den andra. 
Innom detta linne forvaras en hop fvartgrå aika, 
blandad ilundom med nåbb eller ben, af en fogel. 
Denna afka omfvept med fit linne, utgör famma co- 
nifka form, fom defs kåril, och finnes merendels 
tåmmeligen hoppackad innom fit täckelfe. Ofta finnes 
dåri endail en klimp af afka utan tåckelfe , hvilket af 
tiden blifvit förtårdt. Ibland hånder ock, fail gan- 
fka fållan, at i en fådan kruka finnes en fogel, beva- 
rad til fina fjadrar, hufvud, ben och fotter, anda in 
til fårgorna,få tydeligt,at en kan urfkilja af hvad ilag 
den varit. Storkar { Ardea ibis) och Tranor ( Ardea 
Grus) hafva varit, få vida mig årfagt, dc endafte man 
kunnat kanna igen. Jag hade ej den lyckan, at 
finna någon förvarad, ehuru jag opnade många tjog 
krukor. De, fom funnit någon behållen, hafva fagt 
mig, at defs hufvud och ben varit hoplagde imellan 
vingarna, och fåledcs tilredt pä famma fått, fom de 
af 
