I7fi. CHIO, Juhi. x8$ 
fig dåraf i ct tilllånd, fom gaf honom en fruktan, at 
finna fin graf pä Hafsbotten. Jag fåg med ömkan en 
ung karl blifva mager, utmärglad med en darrande 
kropp, betagen af matthet och tidiga fvimningar. Så- 
dane blifva de, for hvilka en fordårfvelig vana gjort 
cn nödvändighet, at åta Opium, hvilka dock i vår tid 
bland Turkarna ej åro få allmånne,fom tilförene. Bru- 
ket af Opium ftråcker fig nu knapt långre ån til dem, 
fom hafva något at fylla med Religionen, och dem, 
fom vilja vara flrånge efterföljare afMahomets förbud 
af ftarka drycker. Janifarerne hafva funnit utväg, at 
förklara lagen, och utlluta brånvin därifrån, hvilketdfc 
fåga Prophetcn ej hafva forbudit: emedan det år be- 
redt med eld, och all ting, fom gått genom eld år rent 
och omenligt. I följe af denna hårliga utläggning haf- 
va nä (lan alle Turkilke Soldater öfvergifvit Opium, 
fom gjorde dem galna och darrande, och antagit brån- 
vin, fom gör dem rafande och vattufiktiga. Vår Capi- 
taine blef föranlåten , at fåtta vår Dervich i land på 
kullen af Natolien eller mindre Afien, dår han kun- 
de finna fit nödvändiga Opium, fom ej fans om bord. 
Han förfökte imedlertid, fafom et palliatif, at taga en 
ogemen llark Dofis af VenetianifkThcriac, men utan 
önfkad verkan. En kropp, fom blifvit van vid flarka 
läkemedel aktar ej lindriga. Den, fom gjort en vana af, 
at taga Scamonium röres ej af Manna j man fer under- 
tiden fafeiiga exempel i öfterlanden af deras öde, fom 
åro vane,at raga Opium, och komma atalhålla (ig där- 
ifrån. Min refe kamrat, H.Titzyon, fom långe varit 
Ängelfk Faötor i Aleppo, berättade följande : En Per- 
fifk Prins var van, at vifia timmar taga Opium. Vid 
en refa hade hans betjänter glömt, at taga Opium med 
fig. Hans tid kom, han begärte fit Opium, hvil- 
ket ej fants. Prinfen , fom vifste hvad påfölgd det 
kunde hafva, at ej på vanlig tid taga fin dofis, 
fkickade flere betjänter genom åtfkilliga vågar , at 1 
M 4 haft 
