MEDICA. 
ff* 
ger ganfka mycket deras fota faker, fåc- 
ker-confeäyrcr , fyltfaker, Pruneller. m. m. 
fom bland dem i fynnerhet af deras qvTnfolk mer 
fortares än ordentelig mat. Hos barn i allmän- 
het tro vi at föta fak er hafva famma värkan, om 
icke at frambringa, dock at underhälla denna 
ohyra. Turkarne håf fom annorftådes lefva af 
god och vällagad mat. Riis och kött årderas 
måtta föda. Fifk åtes ock nog af dem, fom den 
fattiga hopen ej mäktar at köpa. Nilens fifk 
lärer vål icke bidraga til mafkar , fom man 
haft anledning at tro den göra, fom varit häm- 
tad ur andra vatteij. Tecken afhviiken man hår 
inhämtar at någon har Binnike-Mafkcn, har jag 
med flit efterfrågat , och fatt veta, at af ozonens 
och magens betraktande har man här de allmån- 
nafte och fåkrafte, når nämligen under de förra, 
fes en blå ring, och den fenare då omkring naf- 
velen onaturligen pöfer > men det fom har förfå- 
krat mig at han aldrig behöft at i Cairo föka an^ 
dra tecken til Binnike- Mafkens narvarelfe, ärt 
det fom år det aldrafåkrafte, nämligen Gurk- 
Mafkens afgång. Sa fnart han fått veta at någon 
gjort från (ig Gurktnafkar, har han aldrig dra- 
git tvifvelsmål at begynna ge honom medel mot 
Binnikemafken , hvilkens narvarelfe aldrig fla- 
git honom felt. At få veta om någon har Gurk- 
malkar lårer knapt på något annat llälle vara lät- 
tare ån hår. Mer ån h varannan månnifka gör 
dem från fig hvar gång de gå til ftols , lomliga 
til anfenlig myckenhet, och nåffan alla utan at 
ge mycken aktning derpå, oftare ån de rådfråga 
(ig med Läkaren, då ohyran gör dem plåga, och 
han frågar dem om de märkt den famma. Lä * 
kemedel hafva de i Egypten emot mafkar inga. 
De föka ej elleroågonfin bot af en Läkare för nå* 
L 1 t god 
