COMMERCIA. 
<>62 
angenåmafte (banker dem man for vifta ftatsovfa- 
kcr år nödgad at taga af den, tom man garna (kul- 
le fe utan it and at bringa dem. 
2. HANDELS vinft. 
Den fom kan håmta en vara ur forfta band, och 
fälja hanne enlammen i den li (ta, kan vinna alt 
hvad han vil. Capitalet blir dä hos den forfta 
fåljaren, vintten hos den andra, och rniltnlngeu 
hos koparen, Detta har lagt grunden til Hol- 
ländares och Engelsmänners rikedom genom 
handel. Fransmännerna hafva velat följa deras 
exempel i Egypten, men de hafva ej hint få 
långt fom defle, de hafva altid lämnat en del af 
vintten åt fina Låromåftare. En Fransman ko- 
per Caffefrån Mecca utur forfta hand, han forer 
det til Marfeille, och fåljer det däråt Hollända- 
re, Genuefer oeft Sveitläre med någon vinft. 
De (Te fälja det vidare åt Tyfkar, Svånfkar, Rys- 
far, m. fl. och draga dåraf fin vinft, hvilken kun- 
de hafvas enfa m men om handelen utfträcktes til 
fifta handen. 
3. FRANSMANNERNE i Cairo , fom utgöra 8 
handelshus, fälja årligen åt Turkarna i Egypten 
f a 600 Balar Kläden , a 500 ducatcr Sermahabub 
hvar Bal. De taga altid noga i akt hvad färg or, 
fom åro måft i folkets fmak, af dem (kicka de 
ofver prof til Frankrike och låta bereda kläden, 
fom åro i folkets tycke. De ldåden fom Frans- 
månnerne låta arbeta at förfålja i Levanten, åro 
icke af famma art, fom de gora for fig (jelfva i 
hvilka åro ftarka, t jacka, fatta och af fullkomlig 
godhet, deremot de Levantilke åro vål fina, 
men tunna, lofa och fnart tltflitna. Störfta af- 
fåttning med kläden i AEgyptcn-år vid Turkar- 
nas Beiram , då hvar och en fom har råd dertil , 
ma- 
