D. Hasselquists Bref 
hvilken Herr Archiatern och Sal. Profcflor Celsius 
med Ron a daga lagt. 
For denna gängen har jag den åran, at öfver- 
lemna til Herr Archiatern en enfam fiunling, befyn- 
nerlig i fitflågte, juftfådan, fom landet fråtl hvil- 
ket den (kicka? Den be ftår af Ormar och Ödlor > fa- 
feligadjur, Egyptens egenteligi foder: hvilka en* 
dad kunna vara behageliga för en Naturens kännare* 
Jag har ej glömt med hvad forgfållighet H. Archi- 
atern befalte mig utfpana någon kunlkap om de gam- 
las Hamorrhois , Dipfas , 4 jpiS) Seps om hvilka vi 
ingen ting vete j men beklagar, at oaktadt all mö- ' 
da jag haft öfpard, at om desfa de gamlas grufvelig- 
heter föka undcrråttelfe, har jag dock icke kunnat 
vinna mitt åndamål mer, ån med Seps och Afpis, 
hvilka, efter den uplysning jag derom fått, åro en 
och farnma orm. Hela fammanhanget af berårtelfen , 
år denna : på ört Cypern finnes en orm, nog all man 
af Grekerne, nu för tiden kallad arnDc, den år kart, 
fållan öfver en fot lång* men afen oordentelig tjock- 
lek, fom ofta går up emot tjockleken af en månni- 
fkas arm. Dennas gift år det fafeligafte, lom i vår 
tid år bekant i Öderlanden. När han huggit en män- 
nifka, faller hon i en dvala , hvilken fmaningom för- 
vandlar fig i en ftarlc fömn, fom innom 24 timar blir 
evig, utan några håftiga fymptomer, eller andra 
marken til dods-kampen, ån at pulfen efter hand dad- 
nar och hela kroppen blir i et ögnablick fvartgui, 
hvilken innom andra 24 timar rutnar, fom af en 
Sphacele. 
Finner man då icke i denna enda orm egenfkapet* 
ne af tvånne dc gamlas, jag menar Afpis, fom döda- 
de på få lindrigt fått, och Seps, fom dödade i itör- 
dahadighet, med åfven de fafeliga omdåndigheter 
och påfölgder, fom denna gör ån i dag? 
Man- 
