ningar. Det blir sSlunda nodigt att val skilja mellan hvad som 
tillhor den individuela ocli nationala charakteren. Hartill fordras 
rika samlingar och strang jemfdrelse. Hos Nationer, som lefva 
i naturtillstandet och de som for dfrigt sta ph en hogre cul- 
turgrad, framtrada de personliga olikhcterna mindrc. Deremot 
uppsta afven storre individuela olikheter i craniets bildning i 
sanuna malm, som en hogre och allmannare bildning intradt. 
Man bor derfore innom civiliserade nationer, foretradesvis hemta 
materialierne for undersokningarne hos det egentliga folket, 
mindre fran de hogre classerne; mera pa den aflagsna lands- 
bygden an i staderna. 
Da Nilsson ar 1838 i forsta haftet af sitt classiska arbete. 
“den skandinaviska Nordens Ur-invanare“ framstallde 
typerna for den gothiska och den lappska hufvudskalen, sa 
hade han endast varit i tillfalle att undersdka nagra fa speci- 
mina af dessa. Han uppdrog at mig, sasom anstalld pa en ort, 
der en storre mangd exemplar kunde anskaffas, att profva sina 
uppgifter; detta har jag gjort och, vid Naturforskare Sallska- 
pets mote i Stockholm ar 1842, meddelat resultaterna af denna 
profning, som i alia delar bekrafta denna skarpsinnige Natur- 
forskares asigt. 
Jag fann harvid snart att de egenheter i formen, som i 
sa hetydlig mahn skiljer Gothen fran Lapplandaren, afven borde 
aterfinnas bland andra nationer; jag ordnade de samlingar jag 
hade omhand derefter, och s& framkom den uppstallning af 
folkslagen, som jag bifogat mit foredrag “Om formen af 
Nordboernes cranier.“ Denna uppstallning meddelade jag 
forst Professor Ritter fran Berlin, da han, om hosten 1840, 
besokte det Anatomiska Museet i Stockholm. Han gillade pla- 
nen och uppmanade mig att fullfolja den; kort derpa medde- 
lade jag densamma i Yetenskaps Akademien, och aret derpS i 
de Naturforskande Vannernas sallskap i Berlin. Ehuru denna 
uppstallning fran flera hall ronte bifall, s3 ans^g jag den andock 
3 * 
