26 
Eenhed vi vaelge for Veilaengden, er kun cn Forfoldighed af et 
af disse Maal f. Ex. Foden eller Skridtet. Jordens Omkreds 
eller dens Gjennemsnit er atter en Gjentagelse af Yeilaengdens 
Eenhed, og saaledes videre vedblive vi selv at vaere Maalet, 
endog naar man har valgt en Maalestok, som Meteret eller 
Pendullaengden ; tin stedse tilbageforer dog Indbildningskraften 
Maalet til os selv. Men have vi forst bestemt Jordens Gjen- 
nemsnit efter Hverdagslivets Maaleenheder, saa bestemme vi 
Afstandene i Solsystemet efter Jorddiametere, og Fixstjerner- 
nes efter Solafstande. Saaledes gaaer der, om man saa tor 
sige, en sandselig Ledetraad igjennem Yidenskabens Maalbe- 
stennnelser. Men Indbildningskraften bearbeider Maalforhol- 
dene endnu naermere, for at tilegne sig dem. For den erJord- 
kloden imod Solsystemet, som et lidet Sandskorn mod et stort 
Bjerg, og atter hele Solsystemet, mod det System af Sole som 
Melkeveiens Stjernevrimmel rober os, som en Draabe imod hele 
Havet; og selv dette store System af Sole er imod et endnu 
hoiere som et i Solskin svaevende Stovkorn imod hele Jordklo- 
den. Men samme Indbildningskraft er ogsaa opfyldt medMin- 
derne om de Undersogelser, som vise, at alle disse Storrelser 
udgjore en sammenhamgendc Raekke af i hverandre indgribende 
Tilvaerelsesled, hvoraf det ene betinger det andet, og alle be- 
tinges af det samme hele. Nu veil har denne Indbildnings- 
kraft ikke en usigelig storre Maalestok for Stjernehinunelen, 
end man kunde have paa Menneskeslaegtens tidligere Udvik- 
lingstrin? og er ikke denne Storhed, betragtet i Sammenhaeng 
med sine manfoldige indvortes Led, i hoieste Maade indholds- 
rig, endog vi for Oieblikket kun betragte dem, som et System 
af Storrelser. 
Ligcsom den dybere Indsigt udvider os det med Yerdens- 
kloder og Verdensbevaegelser opfyldte Rum i det Uendelige, 
saaledes skeer det ogsaa med deres Tilvaerelse i Tiden. Blandt 
de mange Forandringer i Verdensklodernes Bevaegelser, som 
