15 
ciation med vore, til samme Sprogstamme horende Naboer, 
af storre Vaegt end maaskee for, nogen af de dvrige europaei- 
ske Nationer. Yed saavidt mueligt at sammensmelte Skandina- 
viens literaire Productioner til een Masse; ved derved at gjore 
Udlaendingen opmaerksom paa, at vore Dialecter afvige saa 
lidet fra hinanden, at den som nogenlunde forstaaer det ene 
af Sprogene, uden stor Yanskelighed vil kunne laese det andet, 
ville vi mueligen engang i Tiden drive det derhen, at enkelte 
fremmede Videnskabsmaend ville vise vort Sprog lidt mere 
Opmaerksomhed, ligesom der allerede i Tydskland gives enkelte 
Laerde, der fuldkommen feilfrit have oversat et eller andet i 
det Svenske eller Danske udgivet Arbeide i deres eget Sprog. 
Endelig bar Norden sine saeregne Naturphaenomener, som det 
fornemmelig paaligger os i Faellesskab at studere, saasom Nord- 
lyset og forskjellige Saeregenheder i Meteorologien og i den 
organiske og anorganiske Natur. 
Saaledes vil Yidenskaben igjen omslynge de tre naer- 
beslaegtede skandinaviske Folk med et aandeligt Baand, 
som forlobne Aarhundreders kortsynede Politik har sonderrevet, 
og bidrage til at bevare vor Sprogstamme, livilken vi elske 
som Faedrenejorden, saasom vor Individualitet staaer i den 
noieste Forbindelse med samme, fra Forvanskning eller Tilin- 
tetgjorelse ved Indtraengen af fremmede Elementer fra Syden 
eller Osten. “Lader os forene os a , saaledes ldd Orsteds kraf- 
tige Ord for fire Aar siden i Kjobenhavn, “lad 6 Millioner 
Skandinaver laegge deres aandelige Yaegt i een Vaegtskaal, og 
sandelig man skal ikke fincie den for let.“ 
2. Conferentsraad Orsted holdt folgende Foredrag om Taenk- 
ningens og Indbildningskraftens Opfatning af 
Naturen. 
Det er bekjendt nok, at Menneskeslaegten i Udviklingen af 
sine Evner og sin Verdensopfatning fdlger visse Hovedretnin- 
ger, som vel udbrede sig i mangfoldige Sidegrene, men dog 
