10 
drager Kunsten om sig, og fremlokker dens Udvikling; ei alene 
de skjonne, men ogsaa de mechaniske Kunster. Jo hoiere 
Mennesket stiger op fra den blot dyriske Tilvaerelse, desto mere 
tiltraenger det en hoiere Livsnydelse, og Befrielse fra materielle 
Ubeqvemmeligheder, hvilke alene de omtalte Kunster kunne 
frembringe. Hvad Naturvidenskaberne isaerdeleshed angaaer, 
da beroer deres sikkre Fremskridt som bekjendt alene paa 
Sporgsmaal, som vi forelaegge Naturen selv at besvare. Vi 
saette Naturen og dens Kraefter efter en vis Plan i en vilkaar- 
lig Virksomhed, og soge at uddrage Slutninger af de derved 
frembragte Erfaringer. Men til disse Forsog udfordres saedvan- 
lig kunstige Apparater, som alene en ovet Skarpsindighed kan 
udtaenke, og en ovet Haand, ledet af en ligesaa stor Skarp- 
sindighed, kan udfore. Her maa Yidenskab og Kunst arbeide 
i Faellesskab. Under Udfbrelsen stoder man paa Vanskelighe- 
der, som maae overvindes; ved Forsogene med det faerdige 
Apparat vise sig Uregelmaessigheder og Ufuldkommenheder, 
hvis Kilder Videnskabsmanden maa soge at opdage, og give 
Kunstneren Yink til, hvorledes de skulle afhjaelpes. Kort Na- 
turvidenskabens Dyrker maa have Kunstneren i sin Naerhed, 
ifald han med Held skal kunne slaae ind paa en ny Vei, som 
ikke forhen er betraadt. I manglende Fald maa han opgive 
enhver Undersogelse, hvortil nye Apparater udfordres, som 
alene ved hans og Kunstnerens Samvirken kunne tilveiebringes. 
Disse Incitamenter og Hjaelpemidler have Danmark og Sverige 
laenge vaeret i Besiddelse af, og vi aldeles savnet. Forst for 
lidt mere end \ Seculum siden erholdt Norge et eget Univer- 
sitet, paa samme Tid som det blev en selvstaendig Stat. Denne 
nye Stat skulde nu forst saette Boe, og den manglede Alt. 
De materielle Fornodenheder fordrede den forste Omsorg, de 
videnskabelige den naeste. Med Taknemmelighed maae vi er- 
kjende, at der fra Statens Side efter Omstaendighederne er 
sorget for disse med rund Haand. Men den Tid, vi have havt 
