80 
Hjerncskallens Formforskjellighed. I Modseetning til den poe- 
tiske Opfattelse deraf ved de gamle classiske Nationer, har 
man i vore Dage straebt at give Tydningen en videnskabelig 
Indklaedning og en practisk Anvendelse. Man har, som be- 
kjendt, paastaaet, efter Hjerneskallens og hele Hovedets For- 
mer at kunne bedomme et Menneskes aandelige Vaerdi, og man 
har paastaaet at kunne bygge denne Bedommelse paa anato- 
misk-physiologiske Grundsaetninger. Under denne Indklaed- 
ning og med denne Anvendelse fortjener Tydningen af Cra- 
niets og hele Hovedets Formforskjellighed en langt straengere 
Prove. Det maa fremfor alt vaere af Yigtighed noie at gjore 
sig rede for, hvad der egentlig bestemmer Hjerne- 
skallens og hele Hovedets Form, og en Fremstilling 
heraf kan saa meget mere antages ogsaa at egne sig for Vi- 
denskabsmaend udenfor Laegestanden, som Phrenologien for 
Tiden maaskee finder sine fleste Forsvarere og Tilhaengere 
blandt Ikke-Laeger. 
Hjerneskallen tjener som en skjaermende, fast Kapsel for 
Hjernen, og ligger med sin Inderside taet omkring den og 
dens Hinder. Den staaer paa en Maade i Hjernens Tjeneste 
og former sig ganske efter den. Dette seer man strax ved 
at sammenligne Hjernens Overflade med Hjerneskallens Inder- 
side. Alle hiins Fremragninger og Fordybninger findes af- 
trykte paa denne. Som et yderligere Beviis kan et Par Mu- 
seumsstykker tjene fra Kjobenhavns Universitets zootomisk- 
physiologiske Samling. Det ene er Hjerneskallen af en ung 
Mand, der har lidt af Vattersot i Hjernens Indre. Hjerneskal- 
len sees at have udvidet sig i samme Forhold som Hjernen, 
og Forbeningen er gaaet saa kraftigt frem, at Skallen, skjondt 
overordentlig forstorret, dog er aldeles fast forbenet. Det 
andet er et Stykke af et Barns Hjemeskal, — der dode af 
samme Sygdom omtrent 1 Aar gammelt. Forbeningen af 
Hjerneskallen har endnu ikke kunnet blive fuldstaendig, men 
