91 
lid over dein, og fortrinsviis mcd deres bagcste Ende, sum 
den, der er mere fri. Af Hjerneskallens og selv af Hjernens 
Form i det Hele lader sig altsaa, cfter min Overbeviisning, 
ikke med Sikkerhed slutte, hvilken Hjernedeel er meest eller 
mindst udviklet. Regne vi nu hertil, at det ingenlunde er 
afgjort, hvilken forskjellig Bestemmelse de forskjellige Dele af 
Iljernen bar, eller hvorvidt en afvigende Form af Hjernedelene 
forudsaetter en storre eller mindre Yirfcsomhed i den, saa bli— 
ver kun eet Punkt tilbage som sikkert og uomtvisteligt, det 
nemlig at man af Omfanget af den indre Hjerneskalhules Om- 
fang kan slutte til Hjernens absolute Omfang, og at et absolut 
storre Omfang af Hjerncn, forudsat at dens indre Bygning er 
normal, tyder paa en kraftigere Hjernevirksomhed, at i alt Fald 
en betydelig Indskraenkning af dens Omfang ufeilbarlig antyder 
en Indskraenkning i selve de aandelige Kraeftcr. 
Hvis jog ikke ganske liar feilet i alt hvad her er blevet 
fremsat, saa kan al Bedommelse af de forskjellige Menneskers 
aandige Yaerdi efter Craniets Ophoininger og Fordybninger, 
hele Hovedets og Craniets Form kun i ganske enkelte Tilfaelde 
siges at have nogensomhelst Betydning; den er i de allerlleste 
Tilfaelde aldeles ikke bygget paa en sand videnskabelig Gruiid- 
vold og indklaedt i Form af en Laere vil den altid mangle en 
videnskabelig Laeres vigtigste Characteer: Grundighed. Det 
vilde unaegteligt vaere saerdeles nemt og nyttigt, om man ved 
Maal og Yaegt kunde bestemme et levende Menneskes aandige 
Qvaliteter — men saa nemt vil det ene Menneske neppe no- 
gensinde laere at bedomme det andet. 
I en anden Retning har Studiet af de forskjellige Former 
af Hovedet og Hjerneskallen givet vigtigt Udbytte, nemlig til 
Adskillelsen af de forskjellige Menneskeracer. 
Hvor vigtigt Studiet kan blive i denne Retning, vil jeg her 
kunne undlade at fremsaette efter det Foredrag, som min hoit- 
agtede Collega, Professor Rctzius i disse Dage har holdt. At 
