93 
2. Professor Nilsson foredrog efterfdlgendc Bidrag till 
kunskapen om menniskans tillvaro och verksam- 
het i Skandinavien, under den forhistoriska ti- 
de n. 
Man har forsokt att betrakta menniskoslagtets, och dess 
skilda stammars, smaningom skeende utbildning sasom foremal 
for naturhistorisk forskning; man har trott sig kunna och bora 
antaga, att dot for liela slagtet och for hvarjc dess utgrening 
funnits tidsperioder, som ligga langt framom Historien och om 
hvilka denna saledes ickc kan lemna oss nagon saker upplys- 
ning. Historien grundar sig pa skrifna urkunder; men dessa 
forutsatta en redan langt framskriden bildning. Pa kulturens 
lagre grader skrifvas inga arbocker; handelserna, de lugna och 
hvardagliga glommas snart, de storre tilldragelserna, blodiga 
segrar, harjande krig eller forodande naturhvalfningar, fortaljas 
for barn och barnbarn, hvilka ater i sin ordning fortalja berat- 
telserna derom for sink afkomlingar. Pa delta salt uppkom- 
mer traditionen — Sagan — Historiens morgonrodnad i hvarje 
land. 
De forhistoriska tidsperioderna for menniskoslagtet och 
dess skilda stammar kunna saledes icke inhemtas af Historien; 
icke heller kan nagon annan del af menskligt vetande an de 
comparativa forskningarne, till hvilka afven den comparativa 
sprakforskningen horer, lemna oss derom n:igot sakert besked. 
Man har ansett det narmast tillhora naturvetenskaperna att 
undersoka och utreda dessa forhallanden, afven af det skal, 
att menniskan under dessa tidsperioder ar narmast naturtill- 
standet och just derfore ocksa mest lika ofver hela jorden. 
Den comparativa Methoden, anvand i all naturforskning, ar 
saledes afven anvandbar vid undersokningen af menniskoslagtets 
forhistoriska tidsperioder. Der de, under forntiden forgangna 
generationerna, i jorden lemnat sin qvarlatenskap, kan denna, 
genom att jemforas med nu pa annat stalle for handen varande 
