sig varsebliiVa ojemna och irreguliera hal'niugar i Bohuslan, 
sa alt stallen, som ligga livaranclra belt nara, liojt sig olika. 
Dessa hafningar torde dock icke vara pa langt nar sa betyd- 
liga, som man trott. Herr Iiolmberg , som bor nara stallen 
dcr de observcrats, kommer att vid ett annat tillfalle derom 
lemna tillforlitliga underrattelser. De landhafningar, jag har 
skall omtala, anscr jag vara reguliera och inverkande homogent 
pa en lang stracka af landet. 
lmo. Vid Gunneby pd bn Tjorn i Bohuslan (ungef. 
58°) fann jag forleden host en rad af platta attekullar, niira 
stranden af Hakefjorden. Vid grafning i inidten uti ett par af 
dem, fanns en lerurna med branda ben och spar af forrostadt 
jern. Dessa grafhogar aro saledes hedniska, men tillhora utan 
tvifvel hedendomens sednare tid — dock val icke den allra 
sista, da bruket att branna liken redan var bortlagdt. Narmare 
var tid an 900 eller 1000 ar kunna saledes dessa hbgar 
omojligt vara. Vid min bitresa besokte jag ater stallet, i sail— 
skap med Herr Holmberg; vi matte, med ett nivelleringsinstru- 
ment, en af dessa hbgar, och funno att dess bas ligger 12 fot 
bfver hafvets medelhojd. Eburu nara strandbradden man an 
pa den tiden brukade att uppfbra grafliogar, kan dock icke 
antagas att man lagt dem sa lagt, att den forsta boljan skulle 
ofverskylja dem. Den minsta hojd bfver hafsytan, vi kunna 
antaga for hogens bas, da ban lades, ar val 2—3 fot; da sa- 
ledes 9 — 10 fot atersta af de 12. Saledes har basen af denna 
grafhog bestamdt icke hbjt sig mer an 1 fot pa arhundradet, 
under de sist fbrflutna 9 eller 10 seklerna. 
2do. Vid Marstrand (pa Koon) blott nagot bfver 1 mil 
fran sistnamde stalle, fmnes ett vattenmarke inhugget ar 1770. 
Detta stod forledet §r, da Herr Holmberg matte det, ungefar 
10 turn bfver hafvets medelyta *). Jag sager ungefar; ty 
*) Denna observation instammar temligen med den som anfores ofvcr 
