148 
Bemaerkninger vod disse Observationer, forsaavidt som Tiden 
hidindtil liar tilladt, at beregne endeel af dem. 
Da Temperaturen bar en betydclig Indflydelse paa en 
Magnetstavs magnetiske Moment, saa er dot nodvendigt for- 
nemmelig ved Intensitetsbestemmelser med Bifilar-Apparatet, 
at undersoge denne, for at kunne reducere Instrumentets Stand 
under forskjellige Temperaturer til den Stand, det vilde havt, 
ifald Temperaturen havde vseret uforandret. Thi ved det her- 
vaerende Instrument vil en Forandring af Temperaturen fra 
+ 15° R til — 11° hvilket omtrent er den storste Forskjel af 
de maanedlige Middeltemperaturer i Observatoriet, foraarsage 
en Forandring i Instrumentets Stand af 300 Scaladele. Sporgs- 
maalet, om Aarstiderne have nogen Indflydelse paa Intensiteten, 
kan altsaa ei afgjores, naar man ikke kjender denne Reduc- 
tions Storrelse temmelig nojagtig, og selv Storrelsen af den 
daglige regelmaessige Variation vil, om end den daglige Varia- 
tion af Temperaturen, som her er Tilfaeldet i Observatoriet, 
ikke overstiger een Grad, Andes urigtig. 
For at bestemme denne Momentets Afhaengighed af Tem- 
peraturen nedlagde jeg Bifilarets 25pundige Magnetstav i en 
med smeltende Snee fyldt Kasse, som var stillet i Perpendi- 
kulaeren paa den magnetiske Meridian igjennem Declinations- 
magnetometerets Middelpunkt, i en passende Afstand ostenfor 
samme, omlagde derpaa Magnetstaven, saaledes at den Pol 
som for endte mod Ost, lagdes mod Vest, og observerede 
Forskjellen imellem Magnetometerets Stand for og efter Om- 
laegningen. Derpaa blev Kassen fyldt med Vand af omtrent 
30° R. Temperatur, og den samme Omlaegning og Observation 
blev gjentaget. Forskjellen imellem disse to Indvirkninger 
paa Magnetometeret, divideret med den forste gav altsaa det 
magnetiske Moments Aftagelse imellem Temperaturerne 0° og 
30° R. udtrykt i Brokdele af Momentet ved 0°. (See min Af- 
handling: Dc mutationibus momenti virgae magneticas). 
