244 
former (vackrast hos Holothuria elegans och H. mollis, 
mest egna hos Synapta. 
Grundtypus: tunna, cylindriska kalkstycken, som ha 
tendcns att starkt grena och utbrcda sig, niistan alltid i s am- 
nia plan, hvarvid grenarne ater motas och sammanvexa med 
hvarandra, bildande derigenom skifvor af storrc eller mindre 
ulbredning och mer eller mindre regelbunden form, tatt ge- 
nomborrade med runda eller ovala hal. Deras tilvext sker 
alltid i kanten, i det derifran utskjuta nya grenar, hvilka 
smanino-om forlangas intill dess de snart ater motas och genom 
sammanvexning bilda nya hal. Hos somliga synes denna 
bildning standigt fortsattas ; men oftare har den ett vist maxi- 
mum, och sedan detta ar uppnadt, utskjuta icke flera grenar, 
utan kanten blir hel och afrundad. (Teckningar forevistes af 
de olika former, i hvilka denna grundtyp hos hvar och en af 
vara 13 Arter forekommer modifierad). 
Echinidernas skal, och deras, afvensom Asteriadernas tag- 
gar, ha tydligen bildats pa samma salt som fjiillen hos sliigtet 
P sol us, genom sammanvexning af en mangd tunna, med tal- 
rika hal genomborrade kalkskifvor. Det ar denna textur, som 
gor dem sa porosa och sa Pitta, och i taggarnes upphojda 
rander, med alia deras tander och hal, finner man tinnu de 
tydligaste spar af alia de sma kalkskifvorna, sadana som dessa 
hos Holothurierna upptrada under sin enklaste form. Afven 
hari rojer sig saledes den stora analogi, som genomgar hela 
Echinodermernas klass. 
Sardeles markvardig ar den Constanta form, som kalk- 
styckena hos livarje art antaga. Bland vara 13 arter gifves 
det ingen, hos hvilken de icke ha en egen typus; och liuru 
characteristisk och latt igenkiinnlig denna ar, derom kan ma- 
hiinda ingen gdra sig rigtigt begrepp, som ikke sjelf sett dessa 
stycken under inicroskopet. Man plagar med skal anse Holo- 
thuriernas arter som ytterst svara att med siikerhet urskilja 
