245 
och bestamma. Fa Naturforskare aro i tillfalle att observera 
dem lefvande, och de exemplar som i Museer forvaras aro 
vanligen oigenkannliga och ofta omdjliga alt bestamma, afven 
med tillhjelp af de basta beskrifningar och figurcr. Ocksa ra- 
der i Holothuriernas hela systematik och artbegransning iinnu 
i denna dag en otrolig fdrvirring. Afven sasom ett medel att 
med vida storre sakerhet an hittills kunna bestamma Holothu- 
riernas arter, torde saledes hudens structur ingalunda vara 
att forakta, utan tvertom bora bli af mycken vigt. Oss har 
den, vid bestammandet af de inhemska Arterna, varit en sak- 
rare vaglcdning an nagonting annat, och har den stora forde- 
len, att afven pa gamla, spritlagda exemplar vara lika anvand- 
bar. Blott af ett alldrig sa litet stycke af huden ar man der- 
igenom i stand att kunna med storsta sakerhet bestamma arten; 
och sa besvarligt det torde synas att hartill behofva anvanda 
microscopet, sa torde likval denna utvag vara den enda moj- 
liga, att en gang omsider kunna bringa reda i det chaos, hvari 
Holothuriernas arter intill narvarande ogonblick sig befmna. 
Afven i ett annat afseende skulle mahiinda fortsatta un- 
dersokningar ofver dessa former kunna leda till interessanta 
resultater. Det ar bekant, hvilken stor role i fornverldens 
Fauna Crinoideer och Echinider spelat. Af Asteriader har man 
icke heller funnit sa fa spar, ehuru deras losare byggnad mast 
gora deras conservation vanskligare. Afven Holothurierna 
kunna under jordens aldre perioder icke ha saknat represen- 
tanter. Dujardin har redan visat, att det petrificat fran Pari- 
serbackenet, som man kallat Dactylopora och fort till 
Zoophyterne, ej ar annat an huden af en Holothuria, nara 
slagtet Psolus; och troligen skola fortsatta undersokningar i 
denna vag leda till manga liknande upptackter. Efter alia de 
mjukare delarnes upplosning maste kalkpartiklarne Stersta, och 
dessa aro af en sa characteristisk form att de utan svarighet 
skulle kunna igenkannas — ja till och med, nar undersoknin- 
