248 
ydre Form, der dog kun viser sig een bestemt optisk Axeret- 
ning. Do hos Asterias rubens netformige og mere uregel- 
maessige Sammengyttringer eller de hos Holothuria elegans 
forekommcnde stjerneformige eller som gotliiske Buevaerk saa 
sniukt forbundne Kalknaale vise det optiske Phaenomen saale- 
des som om man taenkte sig, at hvert sammenhaengende og fra 
et Centralpunct udviklet Stykke af de omhandlede Kalkpartier 
var forfaerdiget af en enkelt Kalkspathchrystal, hvori man med 
Bor og Gravstikke liavde udarbeidet i forskjellige Retninger 
Huller og Fordybninger. Den paa denne Maade bevirkede 
sammensatte ydre Form, der bliver mesget forskjellig fra den, 
som Kalkspathmaterien ved Chrystallisation antager, vilde dog 
ikke virke noget til Forandring i de tilbageblivende Dele af 
det anvendte Kalkpathbrudstykkes moleculare Anordning, hvor- 
for dette vilde vise de af denne afhaengige eiendommelig optiske 
Phaenomener aldeles uforandrede. Man seer saaledes at under 
Udviklingen af disse forskjelligt formede Kalkdepositioner i 
Echinodermernes Hud fortsaettes under deres Udvikling Appo- 
sitionen af Kalkmoleculerne i den engang paabegyndte Orden 
aldeles uafhasngig eller uden Indvirkning af hvilkensomhelst 
ydre Form, som maatte kunne opstaae. 
Men da nu den ydre Form af disse Kalkdepositioner alt— 
saa ikke cr afhaengig af den indre moleculare Anordning lige— 
saalidt som den formaaer at modificere denne, og den ikke 
heller kan antages at vaere betinget ved nogen umiddelbar 
o o c? 
materielt begraendsende Paavirkning ved den omsluttende Yaeg 
af de Huulheder, hvori Kalkpartiklerne uddannes, medens at 
man finder at disse have, som v. Diiben nu noiere har paaviist, 
eiendommelige og de forskjellige Dyrarter aldeles bestemt 
charakteriserende Former, saa tvinges man til at antage, at 
den forskjellige ydre Form er frcmstaaet ved en dynamisk Act, 
ved en paa Kalkmaterien sig yttrende Samvirken af de samme 
Kraefter, der forovrigt betinger Dyrartens Charakter, og ved 
