249 
ei\ parti el Undertrykkelse af den ellers Kalkmaterien for sig 
behaerskende Yirksomhcd. Man synes efter dette at have et 
talendc Beviis for, at de i de anorganiske Legemer herskende 
og visse bestemte Forhold betingende Kraefter ikke ere borte eller 
ere uvirksomme i de inden for de organiske Legemcrs Omraade 
deponerede og i det organiske Legemes Livsvirksomhed ikke 
egentlig deeltagende anorganiske Materier, men at de for en 
Deel modificeres eller hindres i deres ellers tydeligen synlige 
Virksomhed ved de det organiske Legemes Bygning og Cha- 
rakter betingende Kraefter. Disse Kraefter tillade i det omhand- 
lede Fald den anorganiske Materie — den kulsure Kalk — at 
antage en vis bestemt og igjennem hvert enkelt indesluttet 
Kalkpartre fuldkommen regelmaessig fortgaaende Molecularan- 
ordning, som om samme var en Chrystal, men ikke at der 
dannes en ydre Begraendsning overeensstemmende med Mate- 
riens iboende egne og uafhaengige Virksomhed. Den ydre 
Form modificeres ikke allene til en, der er den anorganiske 
Natur fremmed, men uagtet man liar den samme Materie, og 
denne vel overalt er af den samme Molecularanordning, erhol- 
der denne Materie for de forskjellige Dyrarter dog en forskjellig 
ydre Form. Den Dyrets Artscharakter betingende Virksomhed 
forstyrrer ikke alene den anorganiske Virkeretning men modi- 
ficerer den paa en bestemt og for de forskjellige Dyrarter for- 
skjellig, ufravigelig og ejendommelig Maade. 
Det saaledes omhandlede Phaenomen staaer med Hensyn til 
de deraf uddragne Slutninger ikke isoleret. Otolitherne hos 
Fiskene, der udvikle sig i membranose Huulheder, som ere 
forholdsviis meget vide, altsaa ikke ved nogen directe begraend- 
sende materiel Paavirkning af disse Huulheders Vaegge, erholde 
dog en for hver enkelt Fiskeart meget charakteristisk indre 
og ydre Bygning, uden at et forskjelligt Materiale og en deraf 
afliaengig forskjellig molecular Anordning kan paavises. Et al- 
deles analogt Phaenomen, skjondt gjeldende et sammensat orga- 
