289 
at forelaegge Naturen med Hensyn til Dannelsen i Norge. For- 
fatteren var endvidere, da han ved sin Ankomst seilede i Chri- 
stianiafjorden, bleven meget overrasket ved Udseendet af de 
bratte Klippevaegge og af Sknenterne, som vise sig ved de 
ijerne plateauformige Bjerge af Ringerige, som, endskjondt de 
vaesentligen bestaae af Porphyr, have, ifolge Keilhaus Kaart, 
rod Sandsteen paa deres Side. Hvortil horer denne Sandsteen, 
i hvilken Forbindelse staaer den med Overgangskalkstenen af 
den store Christianiadal paa Sydostsiden af hine Bjerge og med 
Kalkstenen i de andre store Dele af Steensfjord og Ransfjord 
paa deres Nordvestside? og var det muligt at erholde klare 
Udsagn med Hensyn til dissc Massers Leiringsforhold. I Chri- 
stianiadalen haeve sig forskjellige lave Kjaeder af trapagtige og 
granitoide Bjergarter gjennem Lagene, og Forfatteren maae 
betragte dem i Overeensstemmelse med L. v. Buck, som at 
have en bestemt smeltet Characteer; men hvad endog den 
mineralogiske Characteer af disse Bjergarter kan vaere, en- 
ten de ere Euriter eller Gronstene ( v , Bucks Hyperiter), saa 
ligne disse Masser fuldkommen de talrige Lag med krista- 
linske Characterer, som i Siluria og Wales almindeligen ere 
forbundne med siluriske Lag. Ligesom de brittiske Hoider 
af the Wreckin, Caer Caradoc, Hanton &c., kaste Kjaederne i 
Norge ligeledes de naerliggende neptuniske Lag tilside, som man 
saaledes seer foldede og boiede i utallige smaa Bakker, som 
give Christianiadalen sit afvexlende og bolgeformige Udseende, 
medens Forstyrrelsen af disse meget forskjelligartede Masser 
og af Kalken og Skiferne hvormed de ere blandede, liar frem- 
bragt en frugtbar Jordbund, kjendelig ved disse Dales rige 
Vegetation, fremfor de omgivende ufrugtbare Gneusbjerge. Ved 
den bratte Klippevaeg, som overhaenger Dalen mellem Haslum 
og Steenshoide, seer man, at den ovrige eller kalkrige Afde- 
ling af den siluriske Dannelse falder imod N.V. og saaledes 
skyder ind under de rode Skifere med Sandsteen og Conglo- 
19 
