290 
merater. Her var det derfor allerede Mart, at, dersom de 
lioiere Kalkstene virkelig repraesentere den ovre siluriske Dan- 
nelse, maae disse rode Steenarter vsere iEqvivalenterne for 
Skotlands old Red Sandstone (Englands devoniske Dannelse). 
Visse Arter af Spirifer, Leptaena o. s. v. som aldrig findes i de 
lavere siluriske Lag, bleve iagttagne i disse ovre Kalkstene, 
der opad gaae regelmaessigen over i tyndscliichtede, graae og 
gronne Fliser, som atter gaae over i rod Sandsteen og Conglo- 
merat. Den dverste Deel af Klippevaeggen bestaaer fornemmc- 
lig af brunrod Porphyr mcd store Feldspathchrystaller (v. Bucks 
Rho mb e-Porphyr) . 
Endskjondt Forfatteren derfor var overbeviist om at denne 
rode Sandsteen og Conglomerat maa traede istedetfor the old 
Red, haabede han dog at crholde klarere Beviis paa den mod- 
satte eller Nordvestsiden af Rinfferig-es store Plateau. Da han 
naaede Kfogkleven, den store Kloft, igjennem hvilken den 
Reisende slipper ned fra Porphyrens hoie, ufrugtbare og vilde 
Egne til den frugtbare og venlige Dal af Steensfjord, saae 
han til sin store Fornoielse, at der under en overliggende 
Masse af Porphyr med en Tykkelse af omtrent 300 Fod frem- 
kom allc de dvrige Steenmasser, som man seer ved den bratte 
Nedstigen, og som bestode af Lag, der uden den ringeste Tvivl 
vare identiske med de brittiske Oers old red Sandstone; ikke 
alene i deres almindelige mineralogiske Characteer, men ogsaa 
i de underordnede Lags Folge. Den overste, som ligger 
umiddelbar under Porphyren, er et rodt og hvidt Conglomerat, 
hvori hvide rullede Quartsstykker ere overveiende, og dette 
gaaer over, ligesom i Skotland og England til svagt glimmer- 
holdende Sandsteen af dyb, rod og smudsig, gronliggraa, un- 
dertiden plettet Farve. Dybere nede folge blode, rode og 
gronne Skifere, som hist og her antage et breccie-agtigt og 
plettet Udseende, hvori Naervaerelsen af en ringe Maengde Kalk 
gjbr, at de svare til Cornstone-Afdelingen i England. Den 
