323 
Bevaegelser, f. Ex. alio de, dor folgc umiddelbarl paa enhvcr 
heflig Indvirkning: den forste Vaergen imod et pludseligt An- 
greb paa Kroppen, dot forste Skrig ved on truende Fare, hele 
Lcgemets Anstraengelse for at skalfe Brystkassen den storst 
mulige Udvidelse ved Aandedraettets Hindringer. Meget naer 
til disse instinctagtige Bevaegelser staaer Minespillet og liele 
Lcgemets Mimik. Men see vi endelig end hen til de Legems- 
bevaegelser, der meest eensstemmigen henregnes til de vilkaar- 
lige, saasom de, der hore til den opreiste Gang, saa er det 
dog ogsaa for dem vist, at de ofte udfores aldeles uvilkaarlige, 
isaer ved at fortsaettes i laengere Tid og rhytmisk. 
At alle disse Bevaegelser, medens de skee uvilkaarligt, 
ogsaa skee uden Hjernens Indflydelse, lader sig godtgjore ved 
directe Forsog. Kaniner, paa hvilke Hjernen er taget ud, 
vaerge sig ikke alene, om man kniber Huden paa Kroppen, 
men skrige, om man f. Ex. helder Salmiakspiritus i Naesen. Det 
nyfodte anencephale Foster skriger, spreller med Anne og Been 
og traekker Ansigtet sammen til Graad, naar det vadskes med 
koldt Valid. Hons eller Strudse lobe endnu, efterat Hovedet 
er afluigget, en lang Straekning paa samme Maade som ellers. 
Det folger heraf aabenbart, at den hele Mechanik i Lege- 
mets Bevaegelser, selv de meest vilkaarlige, ikke styres fra 
Hjernen (hverken den store eller den lille), men fra Rygmar- 
ven — efter hvis Borttagelse ogsaa virkelig alle sammensatte 
Bevaegelser hore op. Men ingenlunde folger deraf, at 
Rygmarven tillige er Saedet for Be vidstheden. Ved 
kun at skjaenke vore egne Bevaegelser en nogenlunde opmaerk- 
som Iagttagelse, bliver det meget mere indlysende, at over- 
hovedet den hele Detail i Udforelsen af Legemets Bevaegelser, 
altsaa den egentlige Mechanik, overhovedet ganske er und- 
draget vor Bevidsthed; at fra denne kun udgaaer den almin- 
delige Villiesbestemmelse med Hensyn til det Maal der skal 
opnaaes, medens hele Detailudforelsen er overladt et styrende 
2 1 
