379 
vil kunne bidrage til Sygdommens Udryddelse, men Opmaerk- 
somhcd i denne Reining maa foranlediges ved vclindreltede 
Hospitaler, hvor man soger at bestemme den rette Diaet. 
Angaaende Prof. Sommers Opfordring til de norske Lae- 
ger om at foretage noiagtige Undersogelser af Hudsygdomme, 
anfortes, at saadanne ikke have manglet, om man ikke endnu 
havde desangaaende meddeelt saa Meget. Imidlertid ere Af- 
handlinger angaaende Spedalskhed bekjendtgjorte af Flere, 
saasom Munk, 0. Heiberg , W. Boeckj, Danielssen o. A. 
Professor Sommer bemaerkede hertil, at han ikke havde 
miskjendt de norske Laegers Yirksomhed i at undersoge den 
omhandlede Sygdom, men kun havde henstillet til dem, om 
ikke en anden Retning af Studiemethoden kunde og burde 
vedtages. 
W.Boeck vilde vel ikke betvivle Helbredeligheden af Spe- 
dalsklied, men antog dog, at den Tid var fjern, da man med 
Medicin vilde udrette noget til Spedalskhedens Udrydning. 
Der maae tages strengere Forholdsregler, hvis man ikke skal 
see Sygdommen udbredt i frygtelig Grad. Separationen maa 
fortiden vaere Hovedsageu, hvorfor et enkelt Hospital i Bergen 
ikke kan vaere nok, da hertil udfordres flere, 
Danielssen istemmede hermed og troede, at JSgteskaber i 
og med Familier, i hvilke Spedalske fandtes, bor forbydes. 
Hjort formeente, at Indretningen af en Helbredelsesanstalt 
ikke var til Hinder for Oprettelsen af flere Pleieanstalter, som 
han ogsaa antog burde bringes istand, men hiin antager han 
at vaere af storste Yaegt for Undersogelse af den medicinske 
Behandling og for at indvirke til Forbedring af Almuens Le- 
vemaade. 
„ Reservelaege Steffens troede, at man burde have begyndt 
med Indretningen af Pleieanstalter og at man derefter burde 
have taget Hensyn til Helbredelsesanstalter, da det endnu 
maatte ansees uvist, om Spedalskhed lod sig helbrede, og man 
