at udlaegge som Egoisme den Selvfolelse, soin naturligt ud- 
springer fra Opfatningcn af en national Individualitet — den 
man maaskee nodigt vil tilstaae Normaendene at vaere i Be- 
siddelse af. Vi ville dog ikkc her prove paa naermere at un- 
dersoge eller belyse disse Forholde, men have imidlertid den 
faste Overbeviisning, at hvor staerke end de egoistiskc Ten- 
dentser maatte vaere hos os, udelukke de dog ikke ganske 
bedre Folelser. De udelukke saaledes i dette Oieblik ikke 
Erkjendtlighed — Erkjendtlighed for, at det nu sluttedeNatur- 
forskermode har vaeret besogt af saa mange Danske og Sven- 
ske, hvoriblandt vi formode ikke faa have gjort Reisen hid 
med Opolfrelse af storre Interesser og mere af Yelvillie mod 
os, end i Haab om Udbytte. Yi foie Trang til at frembaere 
vor Tak lierfor, og idet vi som Symbol paa Oprigtigheden af 
vor Tak ville tilbunds udtomme vore Glas udraabe vi: Held 
og Lykke for alle Svenske og Danske ! a 
4) Professor Holst. .“Vi ere saa lykkelige at besidde i 
vor Midte 3 udmaerkede Maend, der have styret Forhandlin- 
gerne ved de 3 foregaaende Moder og ligeledes haedret dette 
Mode ved deres Naervaerelse. Det er her ei Stedet at tolke 
disse Maends store Fortjenester af Yidenskaben ; de ligge klare 
for Enhver, som formaaer at fatte dem. Det er her alene min 
Hensigt at takke dem, fordi de ved deres Naervaerelse have 
givet dette Mode en Glands og Betydning, det uden samme 
ei skulde have naaet. Man veed sikkerlig forud hvem jeg 
mener, og jeg naevner saaledes til Overflod Navnene: Agardh , 
Orstedj, Berzelius !“ 
5) Professor Hansteen. “Iblandt de udmaerkede Laerde, 
som have beaeret vort nuvaerende Mode med deres Naervae- 
relse, befinder sig en Mand, hvis Navn i 40 Aar har havt en 
behagelig Klang i Norge. For 40 Aar siden gjennemreiste 
han Norge fra Lindesnaes til Nordkap. Med klartBlik opfattede 
han Landets og Folkets Tilstand, og ved den klassiske Reise- 
