51 
Svaret p?i den forra af dessa iVagor iiitresserar 
framfdr andra Stockholm. Hiisen kring Malareii livila 
pa palad gruiid. Sa lange valtenytan i sjdn stod hdgre an 
palgrundens hufvnden, var derma grand fast och orubblig. 
Men Miilaren utgjaler silt vatlen i Oslersjon utan mellan- 
liggande fall, vattenhdjden deri beror saledes af Oster- 
sjons och sanker slg med denna. Den bar nu fallit 
under topparna af palningen, som borja fdrruttna, tata 
sprlckor i Imsen tillkaimagifva grundens intradande osa- 
kerhet och det ar latt att fdrutse, att delta skall ga i 
tilltagande med vattenytans fortfarande sankning. 
Man har fdrsokt att, fran iakttagelscr af de utsalla 
markenas hojning ofver vattenytan pa beslamd tiderymd, 
berakna niveauforandringens hastighet, oeh ulan tvifvel 
ar framlidne Ofverste-Lojtnanten (7. P. Hdllstrbms gvansk- 
ning af dessa iakttagelser, inforde i K. V. Ac. Handl. 
for 1823, det grundligaste fdrsok i denna vag. Han 
bar fast uppmarksamlieten pa de omstandigheter som 
kunna missleda. Desse uigoras af Ostersjons forander- 
liga vattenhbjd, som kan bero af flera orsaker: vid lag 
barometer stiger Ostersjons vattenhojd, vid fen hog faller 
den ater. Vid lange fortfarande Nordvestllg vlnd 1 Nord- 
sjon indrifves ''hafvets vatten i Ostersjon, som stiger; vid 
langvariga sydostliga vlndar faller det ater ul och kan 
gora det langt under sin medelhbjd. Dessa svanknlngar 
kunna ga till 3 fot och derofver. En andrlng af 1 till 
fot inom nagra fa dagar ar ingen ting ovanllgt. En 
och samma observator, som under en sommar-sjoresa 
afmater dessa markens hojd ofver vattenytan, kan, utan 
