54 
Icmningar flnnas deil, vuxit deiomkring. Vid grafnlngar 
i Ti elleborg bar man pa flera slallen, 3 fot djiipt, fun nit 
slenlasfda ijator, som nii aro alldeles i niveau nied vat- 
tenbojden i Ostersjon. v. Linne hade uppmatt det af- 
stand som fanns ernellan elt jordstensblock , kalladt Slaf- 
sten, och hafskanten. 87 ar sednare uppinattes delta 
afstand af Herr Nilsson, som fann det forkorladt med 
icke mindre an 380 fot, en skillnad , ' hvars storlek till- 
intetgor all misstanka om att den kunnat vara en fbljd 
af mindre noggrannhet vid nagondera af dessa matningar. 
La^o’er man nu hartill bvad Professor Kcilhau berattar 
OO 
i sin resa till ishafvets kuster och Bareneyland, om den 
hastigare gaende hojningen af vart fasllands nordligaste 
kuster, sa visar sig att den Skandinaviska vallen och de 
dermed sammanhangande lander hoja sig ofver hafvet 
pa ett sadant salt, att lyftningen gr starkast i norr och 
gar derifran i aflagande mot soder till dess den slutligen 
pa Skanes norra grans alldeles iipphor och ofvergar 
sbdei’ om denna trakt i en sankning. Sa langt man kan 
sluta af de iakttagelser , som sedan ett arhundrade goras 
pit Skandinaviens ostra kust, sker denna upphbjning lik- 
formigt, men pa den nordligare vestra visa sig, pa flera 
stallen, ofver hvarandra parallelt lopande strandlemnin- 
gar, som tyckas tala for starkare lyftningar i forntiden 
pa en gang och med langre mellantider. Om hbjnin- 
gen gar (Van scider till norr i en jemt tilltagande pro- 
gression, eller om pa denna stracka vissa stallen hogre 
lyftas an andra nordligare, d. a. our lyftnlngen kan pa 
nagot salt vara vagformlgj ar annii oafgjordt. Strand- 
