59 
niassa liacle af dcnna kraft ingen sadan rcgidier form- 
forandrlng kiinnat undga. Men har jordklotets ofantliga 
niassa en gang varit flytande, sa kan en stor del deraf 
vara det annu, fastan ytan, genom varmefs utstralande i 
verldsrymden , efter hand slelnat och fortfar af samma 
orsak att stelna djupare och djiipare, ehuru nied for- 
ininskadt fortgaende, i man som det stelnade tllltager i 
tjocklek. Men om delta varit forhallandet, sa maste 
poltrakterna, som nii 'aro sa afkylda och isbekladda att 
allt lif derifran ar 'forvisadt , hafva varit de forsta, der 
temperaturen sa sankt sig, att de kunnat blifva Jefvande 
varelsers tillhall, och att de en gang varit det, deroni 
vittna stenkolslagren pa Spitsbergen med deras lemningar 
af tropiska vaxtfornier. I man af jordklotets fortgaende 
afsvalnrng maste ock dess diameter i samma forhallande 
forminskas, visserligen ctt ytterst ringa brak af dess 
I langdmatt, men dock ganska mycket da minskningen 
i uppmates i fot. Det stelnade skalet maste da sprackas 
och falla efter, och dervid en del af det sntalta under- 
laget upptryckas genom sprickorna, till dess jemvigten ar 
j aterstalld. Da i urtiden skalet var jernforelsevis tunt, 
I maste detta hafva intraffat ofta och alia jordklotets un- 
dersokta lander bara tata marken derefter, Dessa da 
iitpressade och hastigt afkylda och stelnade massor hafva 
oftast , oaktadt till sammansattningen likartade med den 
bfriga skorpan, ett helt annat utseende, en foljd af det 
vida hastigare stelnandet. Skandinavien har manga lem- 
ningar deraf. Norrge ar ytterst rikt derpa, men afven 
Sverige saknar dem icke. Pa Hunneberg ligger en hel 
