60 
qvaclralmil bctiickt af on sadan hergart, som blifvit i 
smalt llllstand iitpressad och omkrinolkitit 5 Halleberg, 
Billingen, Kinnekulle, Porfyrbeigen i Elfdalen ni. fl. aro 
aF samma slag. De ligga alia pa sa kallade ofvergangs- 
bergarter, bildade pa de den tiden, och till on del 
annu, lagsta stallena, der jordskorpan sMedes var tun- 
nast och lattast sonderbrast. Verkningen af den ntflutna 
bergmassans hetta pa de narmast nnderliggande bergar- 
terna, hvarofver den ulflot, visar pa ett obestrldligt satt 
hum harvid tlllgatt, och vi kunna annu i dag eftergora 
den, om oforandrade delar af dessa bergartor i eld upp- 
hettas till glodgning. Sedan jordskorpan hunnit en viss 
grad af tjocklek, hafva desse fenomen alldeles upphort 
att aga rum. Men andra af likarlad natur fortfara annu. 
Den sannolikaste gissningen om jordens volkaner ar, aft 
de utgora dppningar ncd till jordens smalta inre massa , 
som alerstalla jemvigt i tryck, vid skorpans eftersjunk- 
ning, hvarvid en del af den smalta massai\ genom deni 
utpressas, men bvartill da salla sig fenomen af en vald- 
sammare art, da vatten ofvanifran far tillfalle att at- 
komma eller utgjuta sig i den smalta massan. Alla dessa 
forhallanden synas sMedes sta med hvarandra i ett nod- 
vandigt sammanhang. 
Tas^a vi nu i betraktande hvad som bor handa om 
en mod ett fast skal omgifven smalt kropp, hvarpa ska- 
let ar tunt, relativt till dianietern, smaningom afkyles 
och dervid minskas i omfang, sa visar sig att skalet af 
sin tyngd maste sprackas och falla efter, intill dess dot 
ater omedclbart hvilar j)a den smalta massan. Men som 
