75 
i forskjelllgo Mt‘ri(liancr , allsaa lidligcre paa dc usllige 
end paa dc vesllige Punkter af Jordons OverOadej den- 
ne niaa folgelig have sin Oprindelse af Sulens forkjellige 
Stilling mod Stedets Horizont og Meridian, og frem- 
brlngcs sandsynlig af Atinosphterens og Jordoverfladens 
Opvarmning og Afkjbling, og deraf fdlgende electriske 
Strom 111 nger. 2) En uregelmiessig Fo rand ring, som i. 
det mindstc i hele Europa indtraeffer i samme absolute 
Ojehlik i forskjellige ]\Ieridianer. Dlsse studvise Variatio- 
ner maae Fdgelig have en dybere liggende Grund, og 
maae betragtes som Zittringer i Jordens Iiele magnetiske 
System, der svaever omkring en vis Ligevaegtstilstand. 
De synes altid at vaere samtidlge med Polarlysets Ud- 
stromninger, og have sandsynlig vis sanaine Oprindelse 
som disse. 3) En seculair Forandring d. e. en langsom 
Forandring, som de tre magnetiske Pliaenomener paa eet 
og samme Sted undergaae, uden at man endnu veed, 
om den er period Isk eller ej. Endelig kunde maaskee 
hertil 4) endnn fdjes en Forandring, som jeg liar fun- 
det ved den hofizontale Intensltet, der synes at have en 
Periode af 18 til 19 Aar, i hvilken denne Intensitet 
siden 1820 furst liar aftaget og der[>aa igjen tiltaget. 
Med Magnetkraftens midlere Tilstand 1 et vist Tidspunkt 
maa man altsaa forstaae den Retning og Styrke, som 
den vllde have, Ifald Solen ej vlrkede paa Jordens (Jver- 
flade, og ifald de for omtalte uregelmaessige Zittringer, 
og den sidst naevnte perlodiske eller undulatorlske 
Variation udebleve. Denne normale Tilstand og Afvi- 
gelserne fra samme, kan man gjdre sig anskiiellg ved fol- 
