77 
gelscr formcdelsl deres Urcgcimoessigljed omsidcr have 
ophaevet sig selv i Middeltallet. Ved at sammenligne 
to saadanne efter et langt Tidsmellemrum bestemte Mid- 
delhdiderj finder man den seculalre Forandring. Paa 
samme Maade niaae ogsaa de regelmaessige, u regel maessige 
og seculaire Forand ringer i Jordmagnetismens Phaeno- 
mener adskilles fra liinandcn. De u regelmaessige For- 
andringer have her udentvivl samme Oprindelse som de 
seculaire, nemlig fra cn chemisk Virksomhed i Jordens Indre, 
og er formodentlig ej andet end en Ujevnhed i den 
seculaire Forandring. 
Inden det andet Stadium af Jordens magnetiske 
Theorie kan fuldendes, udfordres altsaa samtidige nojagtige 
Middelvaerdier af de tre magnetiske Phaenomener paa en 
stor Maengde Punkter af Jordens Overbade. Til at be- 
stemme disse bar Gauss angivet nye Apparater og Me- 
thoder, som i Ndjagtighed langt overgaae alle hidindtil 
an vend te, og isaer udmaerke sig derved, at Intensiteten 
udtrykkes i absolute Eenheder, uafhaengig af Apparater- 
nes Beskaffenhed , og altsaa at forskjellige Bestemmelser 
efter Aarhundreders Forlub kunne sammenllgnes med 
hinanden, og saaledes de seculaire Forandringer med 
Sikkerlied lindes. Er nu saaledes Jordens magnetiske 
System for et vist Tidspunkt bestemt, saa maa denne 
Bestemmelse efter laengere Tidsmellemrum oftere gjen- 
tages, for at man kan finde Systemets seculaire For- 
andringer , og derved ledes til at finde sammes 
Love. 
