79 
vikle foruclsaette cn nojagtig Knnclskn!) til Bcstanddelcnc 
af cle Masser, livoraT del liele Jordlegeme bestaaer, deres 
Fordelning lige fra Middelpunktet til Overfladcn, deres 
Temperatur og deres Forandringer. Pendel-Iagttagelserne 
have vel laert os, at Jordmassens Taethed tiltager hen- 
imod Middelpunktet, hvoraf maa sluttes, at Jordens 
indre Kjerne maa bestaae af en Blanding af forskjellige 
af de liingere Metaller, og andrc Erfaringer synes lige- 
saa evident at bevisc, at Temperaturen tiltager i stjrre 
Dybder under lord (laden. Men Loven for disse Sub- 
stanlsers Fordeling og for Temperaturens Tiltagelse i 
Jordlegernet vil sandsynligvis for bestandig blive skjiilt 
for 03 . 
I det fdrste eller experimentelle Stadium staaer altsaa 
endnu tilbage, i Here Aar og paa forskjellige langt fra 
liinanden liggende Punk ter paa Jordens Overflade at 
iagttage saavel de regel maessige, som uregelmaessige og se- 
culaire Forandringer i Storrelsen og Uetningen af Jordens 
magnetiske Kraft, hvortil de nu paa mange Steder op- 
rettede magnetiske Observatorier ville levere vaerdiefulde 
Bidrag. I det andet Stadium udfordres, at af disse lagt- 
tagelser udledes almindelige Love for disse Forandringer; 
og i det tredje eller physiske Stadium, at man udfinder 
de Naturkraefter, som frembringe disse Variationer. Hvad 
de regelmaessige Forandringer angaaer, da kan der neppe 
vaare nogen Tvivl om, at de freinbringes af de af Solen 
frembragte Variationer i Jordoverfladens Temperatur, og 
den physiske Theorie af disse Phaenomener vil maaskee 
