Ill 
Hyppigeii fincle vi ogsaa paa Friigt- og Dyr- 
malerier: Paerer, TEbler, Kirsebaer, Mandler, 
Blommer, Ferskener, Granataebler og Mespler. 
Nogle have meent at finde Ananassen afbildet 
i Pompeji, men da denne antages for en americansk 
Friigt vilde det vaere paafaldende. Men den Gjen- 
sland, man bar anfaget for en Ananas og som er 
stillet 1 en Skaal, er, efter Tenores udentvlvl rigtige 
Formodning, Toppen af en ung Dvergpalme, der ogsaa 
nil spises i Sicilien. 
Langt vigtigere er Mangelen af de til Agriimernes 
Familie bbrende Planter: Apelsinen, Pomerant- 
sen, Citronen og Cedraten. Det er udenlvivl 
tilstraekkeligen oplyst, at man ikke dyrkede nogen af 
dem paa Plinius’s Tid ^ ban yttrer, at man forgjaeves 
bar forsogt at fortplante det mediske uEble (Cedraten) 
til Eiiropa. Det var ikke fdrend omtrent i det 3die 
Aarhundrede at dens Dyrkning begyndte i Italien, senere 
kom Citronen og Pomerantsen til Enropa, rimeligviis 
ved Araberne, senest Apelsinen, der stammer fra China 
og bragtes af Portugiserne till Enropa. 
Vi see saaledes, at Planteverdenen og ister de dyr- 
kede Planter have lidt endeel Forandringer siden den 
Tid Pompeji blomstrede; og at medens, de gamle Pom- 
pejanerne med Hensyn til mange Livsnydelser og navn- 
ligen men Hensyn til Konstnydelserne havde saameget 
forud for de naervserende, savnede de endeel vigtige 
