gcrna kan pa historish vag crhallas, af dct enkla skal 
att Historien lios livarje folk borjar sina annaler forst 
sedan bildningen Ininnit en viss hdgre iitvecklingsgrad, 
och afven dli omtalar bon i bdrjan endast de stormar 
som tidtals barjatj men det lugna hvardagslifvet om- 
fdrmaler bon icke. Till ocb med Sagan borjar icke 
fdrtalja sina afven tyr och lemna dem i arf at barn och 
eftei’kommande forr an de forsta raa bebofven blifvit till- 
fredsstiillda och de spridda individerna utgora ett samladt 
folk. Vi kunna saledcs icke, hvarken genom Histo- 
riens eller Sagans ledning, komma till kunskap om de 
forsta invanarnes tillstand i var Skandinaviska Nord. 
Men mbjligt torde dock vara att stracka undersokningen 
liingre tillbaka an bade Historien och Sagan. Har na- 
turforskningen formatt att ur jorden framleta spillrorna 
af en langt fore menniskoslagtets tillkomst fdrgangen 
djurverld, och att, genom jemforelse med nu lefvande 
orjranismer, framstalla den for oss i snart sa^dt lifs lef- 
vande skick, sa maste ocksa samma vetenskap, begag- 
nande samma komparativa method, kunna hopsamla 
spilli’orna efter forgangna menniskostammar och deras 
qvarlemnade verk, jemfdra dem med likadana, som annu 
nagonstades pa jorden fortsattas och saledes leta sig fram 
till kunskap om fdrhallandcn som varit , genom' alt jern- 
fora dem med forhallanden som dro. Det ar delta, vi 
bar, under en kortstund, skola foretaga oss. Nagot, af 
hvad jag bar amnar framliigga, ar offentliggjordt j men 
da under arbetets fortgang nya materialier tillkommit 
och derigenom nya iitslgter dppnat sig at flera hMl, sa 
