139 
stenartcr for samma antlamal. SMedes fdrckomma de i 
sodra Skane och Danmark, mest af flinta, i Norddstra 
Skane mest af diorit, i Ostergdtland af skifFer, i Wester- 
gdtland af trapp och pa Oland af ofvergangskalk. Men 
genom byteshaiidel hafva flintredskapen , sasom de skar- 
paste och varaktigaste, kommit, ehuru i mindre antal, 
i alia trakter af landet. 
Det vill synas som denna fdrsta folkstam varit vidt 
kringspridd i Skandinavien (sa framt man antager att 
blott en enda stam harstades haft stenredskap) j ty sten- 
redskap finner man i alia landskap fran Skane till Norr- 
land och afven i Norrige. Att de i Skane och Danmark 
aro vida talrikare an i det dfra Sverige, kan dels kom- 
ma deraf att fdrstnamnda stallen varit tatast bebodda, 
och dels deraf att fornredskapen i de dfra landskapen 
blifvit gjorda af samre stensorter, hvilka ej sa godt sorn 
flintan, motstatt tidens averkan. Emellertid finnas de 
dock, som namdt ar, i alia landskap. 
Fragas nu: hvilka djur ha de jagat med sina sten- 
vapen, sa ha vi afven bdrjat att samla iimnen till svar 
pa denna fraga. De ha, i sddra Sverige, der jag bast 
kanner fdrhallandet, jagat vildsvinet (ty ben af detta 
djur har man funnit bland stenvapnen i en grafhdg)j de 
ha jagat hjorten, ty horn af detta djur ha de anvandt 
till hammare, harpuner m. m.; Vildrenen^ ty af dess 
horn finnas pilspetsar , en skaftvigg m .m. ; Eigen ^ af en 
hacka af Elghorn. De ha jagat Uroxen (har visades en 
lithografi dfver ett komplett skelett af detta enorma 
djur, funnet pa bolten af en torfmosse i sddra Skane, 
