145 
ocksa liaft branda Icrkarl. Do Iia metal lorsk i Iiafvct 
ocli aborre ocb al m. m. i sjoarna. De iia jagat mecl 
hage ocb pil smarre cljur ocb troligen foglai* — ly for 
saclana passa deras smapilar. Dc ba jagat storre cljur 
med kastpilen, lansen, barpunen. De ba jagat bjorten , 
eigen, renen , bisonten , uren, vildsvinet i skogarna, 
ocb skalar ocb andra spackdjur pa vattnet. Men de 
bafva icke kannt akerbrukj de ba icke baft basten, kon 
ellcr annat tamt cljur j ty de ben man finner bland de- 
ras qvarlatenskap bafva alia tillbort vilda djur. Del enda 
tamdjur de agt ocb bvaraf skelett linnas i deras griftstu- 
gor ar Handcn — denna menniskans trogne ledsagare 
bvar bon framslar pa jorden. Han finnes bos de raaste 
folk, sa val som bos de mest blldaclej i de brannande 
Dcc|uatorial-punkterne sa val som i de iskalla polartrak- 
terna. Han tyckes bafva blifvit (sa vill del synas mig) 
skapad mennlskan till bitracle under bennes bjelpldsa 
tillsland, ocb bvarfore ban ocksa aldrig nagonstades blif- 
vit funnen i iirsprungligt vildt skick, ocb bvarfore ban 
ocksa af alia djur ar menniskan innerligast tillgifven. — 
Att de ifiagavarande Ur-invanarne, liksoni Grdnlandare 
ocb Kamtscbadaler, nyttjat bundsladan, synes troligt af 
nagra med stenredskap huggna urgamla ristningar pa 
vara berg, der de afven ses kladda i sina lappmnddar. — 
Att de kliidt sig i budar ar sakert, ocb att dessa varit 
skurna ocb kunnat knappas, ocb varit sydda ungefar 
som Eskimoens eller Happens , kan man sluta deiaf att 
de agt knappar ocb bennalar, samt sma slipstenar, pa 
Naturf. Hancll. i84z- 
