176 
for sjelf cftL'r jldelung, att Lithaiierncs sprak har | af 
stamorden gemcnsamnia rned de Slaviska spraken, ocli 
det ar pa dcssa grunder, som jag tror mig vara beriitti- 
gad att bar aiise Blumenhachs cranium ’’Sarmatce LituanV" 
sasom bestyrkande min erlarenbet om de Slaviska lolk- 
slao-ens korta ImrvudskMar. 
O 
Det torde stdedes kumia antagas, att bos den Sla- 
viska folkstammen ansigtsbildningen ar foga skiljaktig 
fran den allmanna bland Europeerne forekommande , 
bvaremot deras luifvudskal, genorn sin korthet och silt 
narmande till den fyrkantiga eller klotrunda formen, 
belt ocb ballet skiljer sig fran den langa ovala form, 
som Prichard antager for de Indo-otlantiska folkslagen 1 
allmanbet ocb som, enligt bvad jag framstallt, ar sa val 
bibeballen bland Svenskarne. 
Flere forfattare anse Slaver, Skandinaver ocb Ger- 
maner leda sitt ursprung fran samma stamfolk; det sy- 
nes salunda vara djerft att pa de anforda olikbeterne 
af bufvudskalen grunda en annan asigt. Historien sjelf 
talar, dock for Slavernes nationela skiljaktigbet redan 
vid deras forsta upptradande i det 5:te arbundradet , 
ehuru de anses bafva varit vidt utbredde i Europa langt 
forr an de af skriflstallarne blifvit omnamnde 
Icke mindre talar den standaktigbet harfor, med 
bvilken Slaverne under frammande berravalden, och i sa 
mangsidig beroring med andra folkstammar, i Tyskland 
bibe- 
*) Geschichte von Bohmen von F. Palacky; Prag 1836 — l:r B:d 
p. 56. 
