Capt. Sodring, der i S^'dliavcl netop fangedo Rcllivalon, 
og liar mcdbragt taliigc Exeinplarer af Coronula. J 
alle disse Erfaringcr liggcr vel 1 og for sig ingenlunde 
nogcn afgjort Vishcd ; men jeg er overbeviist om, at jo 
mere Enhver kjender til Lovene for Parasillivet , desto 
more vil ban bygge paa de deraf uddragne Slutninger. 
Dot er nemlig langtfra at vrerc noget Nyf, at hver 
Dyrcart i Reglen bar sine saeregne Parasiter, altsaa hel- 
ler ikke noget Nyt, at man i Reglen fra Parasilernes 
Arlsforskjellighod kan slutte til selve Dyrencs, hvorpaa 
de findes. Hvad der derimod er sjeldent, er at Para- 
silerne lettere lade sig bestemrne end Dyrene; det gjel- 
der maaskee kun i deltc Tilfaglde, hvor det er i bdicste 
Grad vanskeligt at undersbge det colossale Dyr, end 
sigc at opbevare det, hvorimod det ofte er saare let at 
opbevare og undersoge Parasiterne. 
En anden Omslaendiglied er herved endnii viglig at 
begge Mocrke til. Den langhaandede Finhvals og den 
sydlige Retbvals Balaner ere ikke alene forskjellige i 
Alton, ja efter Systematikerne endog i Slaegten — de 
siddc dcsudcn paa forskjellige Steder af Dyrene. Den 
langhaandede Finhvals Balaner sidde nemlig (som alleredc 
Otbo Fabricius angiver) paa Finnerne, Stjerten og paa 
Bringcn; den sydlige Rellivals derimod sidde isoer paa 
Hovcdet, saa at de i Roglen oieblikkeligen komme til- 
syne endog i stor Afstand, saasnart Hvalen dykker op. 
Den beromte cngclske Sdfarende, Capt. Scoresby , siger 
allerede, at den sydlige Retbval ved disse Balaner faacr 
el meget forskjelligt Udsoende fra den nordligc Relhval. 
