219 
den lanclioamlede Rdrlival endiui iiiules alniindolii; baade 
i de nordlige og i de sydiige Have. Hvad de koilhaan- 
dede Roihvaler angaaer, saa er det langt vanskeligere at 
komme til et sikkert Resullatj thi man savner her endnu 
de sikkre Kjendemaerker , isaer saadanne, hvorpaa man 
kunde gjenkjende dem i de Sofarendes og 1 Kystbeboer- 
nes Angivelscr. 
Jeg, bar allerede i mit foregaaende Foredrag udliae- 
vet det som en temmelig afgjorl Sandlied, at der i Nor- 
den idetmindste maa Andes 2 Arter deraf, en sfor og en 
lille, men jeg kan nu med temmelig Vished paastaae at 
der idetmindste Andes 2 stoi e og 2 smaa, allfsaa 4 kort- 
baandede Arter i Norden. Af de smaa korthaandede 
Arter Andes nemlig idetmindste een i Gronland (B mi- 
crocephala) som er forskjellig fra den Bergenske Vaage- 
lival (B. rostrata?), og af de store korthaandede Arter 
kan jeg med bestemthed angive, at den ved Sjelland 
ifjor indstrandede ikke stemmede overeens med den al- 
mlndeligere ved Nord-Europa forekommende (B. Boops 
autorum, non Fabiicil), men vel med den et Par Gange 
ved Middelhavets Kyster indstrandede (B. mnsculus). 
Den sidstnaevnte Art er overhovedet sikkerligen ikke at 
ansee for en i Mlddelhavet hjemmcliorende Art. Det er 
allerede i og for sig hoist usandsynligt, at et saa stort 
Dyr — det svnes at vaeie den naeststorste af alle Hva- 
lerne og saaledes af Dyiene overhovedet — skulde have 
sit egenlige Hjem i ^t forholdsviis saa lidet og derhos 
saa indesluttet Hav, og det lader sig neppe taenke, at 
Arten kunde bestaae deri med storsle Delcn af sine Re- 
