221 
Verclenshave. Navnligen er den langliaandedc Rorlival 
Ikke allene trufiTeii ved dct gode Haabs Forbjerg og 
Ijermudas-Oerne , men ogsaa ved Java, ved de Japanske 
Oer og Kainscliatka. Man kornmer derved ganske na- 
lurligen til at toenke sig en Vandring af disse Dyr fra 
den nordlige til den sydJige Haivkugle og atter fra den 
sydiige til den nordlige efter Aaarets Skifte. Denne Hy- 
pothese ligger saa meget nsermere, som Hvaldyrene over- 
l)Ovedet ere bekjendte for deres Vandrlnger, tildt-els cn- 
do" meffct reoelmaessi^e Vandrini^er. De herhenhdrende 
Erfaringer skyldes altid Fiskerne, og ere vistnok kun 
for en liden Deel gjorte til Videnskabens Eiendom. 
Om Marsvinet bar man meddeelt mig de paalide- 
ligste Erfaringer fra Fangestederne, at det regel maessigcn 
hvert Foraar lober i stor Maengde ind i Isefjorden, 
hvorimod det lige saa regel maessigen og i ikke ringere 
Maengde bvert Efteraar kornmer Syd fra ind i det lille 
liaelt, og disse Erfaringer kan man neppe tyde andei lo- 
des, end at Marsvinene om Foraaret gaae fra Katlegattet 
ind i 6stersden, bvorved de forvilde sig i de Nord paa 
aabne Havbugter, og om Efteraaret gaae igjen tilbage. 
Vel er det herved hoist sandsynligt , at de folge Vaar- 
Silden og Hdst-Silden 5 men da dennes Traekken dog 
retter sig efter Aarstiden, bliver Resultatet det samnic. 
Heller ikke lader R.egelmaessigheden sig allid forklare 
paa lignende Maade. Paafaldende er det f. Ex. at aile 
bekjendte Indstrandinger af Naebbehvaler (Hyperoodon) 
ved Nordsoens Kyster synes at vaere indtrufne ved Mik- 
kelsdag, de i Ostersoen derimod i November, December, 
