livilkci likaledtvs icke atskiljas belydligt 1 della hanseende. 
Forsoken 1 & 4 ncinligen tyckas antyda mindre siignlng 
vid del mindre afslandet fran strdmmens karnlinea, un- 
der del alt fdrsdkcn 2 6c 5 synas utvisa motsatsen. 
Men dessa irregulariteler tlllliora 'i:dra decimaln uti var- 
det af Betraktar man forsoken 1, 2 ocli 3 sinsemel- 
lan, uti luilka siigrdrets mynning var slalld till ett ocli 
samma afsland ( 0,07 dec. lin. eller mindre an af ra- 
dien) fran strdmmens karnlinea, sa visar sig ingen fdr- 
andring i snghdjdens fdrliMlande till tatheten uti vader- 
ladan oaktadt luftens hastighet varierat bctydligt. Man 
maste fdljakteligen inom de gransor som utmarka dessa 
fdrsdk, anse siigningen i strdmmens karnlinea sta uti ett 
konstant fdrballande till den pression som alstrar rdrelsen. 
Dessa fdrsdk dfverensstamma saledes med de fa som liit- 
tilJs blifvil anstallda; men liuru fdrlikas de med Ber- 
noullVs tlieori? Pa salt Hrr Biot, Navicr ^ Poisson gan- 
ska riktigl fiamslallt den, skulle molekylernes sidotryck- 
ning i luftstrdmmen uttryckas af storbeten 
I a—h 
bvaruti a — h, emedan dppningen vid GH 3) npp- 
I tager bela canalens tversection EF', fdljakteligen skulle 
' sido-tryckningen vara = o. Af denna theori fdljer att 
sugningens vaiden i dessa fdrsdk aro observations-fel 
saledes i tredje fdrsdkct ett observations-fel pa 3 deci- 
I mal-tum qvicksilver! eller ock star Bernoulli's theori i 
j uppenbar strid med dessa fdrsdk, liksom med dem jag 
bar ofvan citerat. Men, fragar man; hum ar allt detta 
mdjligt? Den utmarkte mannen sager ju sig hafva funnit 
den fdrtraflligaste dfverensslamrnelse emellan sin theori 
och sina fdrsdk? Ja vissl! och hans fdrsdk och obser- 
valioner iiro sannolikt riktiga. Fdljande observationer 
skola stalla allt detta, hoppas jag, i den klaiaste dag. 
8 §. 
Jag vill nu dfverga fill de iagtlagelser vi gjort pa 
sugningen ej alleiiasl i kanalens karnlinea ntan afven i 
