345 
.V=0,O (1:1 12,6 
r=l,0 =21,75 
= 0,3 = 22,0 
= 0,6 = 29,8 
Ratio vl observerat sugningen endast i kanalens viigg ocli for 
lag prossion (sasoin Bernoulli sa bade ingen sugiiing 
vlsat sig. Vid hogre pressioner fordrasen egen tillstallning 
for att erlialla sakra observationer ; ty uti fluid! rdrelse fore- 
konima bestandiga oscillationer. De aro icke obelydlige vid 
liigre prasshojder. Sa till ex., da P var = 9,7 dec. lin. varie- 
rade S i axein, observeradt i et vanligt glasrdr, einellan 7^ 
och 10 lin. Till fdrekoniiTiande af dem fordras att qvick- 
silfver-massan nodgas rdra sig genom nagot samniandra- 
get stalle af dot rtir, hvaruti det innoballesj livilket ar 
principen for Hr Nordenshjolds blasterprofvare. Medium 
af — i canalens vagg ar, enligt forenamda observationer 
= 0,020 eller =*- af prasshdjden. Dessa observationer 6f- 
verensstamma sMedes med Bernoulli’s forsdk , (hvilka dock 
voro gjorda med vatten) och om ban icke markte denna 
lilla sugning kan det gerna tillskrifvas nagon tillfaliighet 
i bans tillstallning; bvarfdre dessa forsdk kunna tjena till en 
bekraftelse pa bans teori. Man bar saledes goda skal till den 
fdrmodan att Bernoulli icke anat den enorma olikbet som fd- 
refinnes emellan luftens tatbet eller bastigbet invid kanalens 
vagg octi i dess karnlinea. Den adagalades fdrst , mig veter- 
ligen , genom Hjdr. fdrsoken , hvilka Hr Navier anvander i 
sin tbeori fdr spanstiga fluiders utstrdmning, till kontiaktions- 
sifFrans beslammande *). Han synes anse de observatio- 
ner pa sugningen som der fdrekomma , vara gjorda i 
stralens minsta sektion; bvilket likval icke ar bandelsen 
(sa vida luften fdljer samma regel vid utstrdnmingen 
som vattnet, bvilket ar ganska troligt**); ty rdrets 
*) Memoire sur recoulement des fluides elasti^jues. I’Acad. Roy des 
Sc. de rinstitut iX. 
**) Kontralitions-sifFran vid luftens utstroinning finner Navier = 0,6lA9 
utui* Hydr. Fors., hvilka loredragas framfor Hr d’ Auhiiissoji £ ^ 
Naturf. HandL 7842 . 29 
