liil. F. 
Oin |)rismatiske Leji^eaiers Stryekning fbr- 
inedclst Knefter, der virke; disse Lege- 
mcrs Lj^engderetiiiiig, luermest Hied Heii” 
syii paa Tidciis Iiidflydelse. 
Af C. G. Hummel. 
Lfgemer paavirkes af' Krieftei-, og hindres i at 
l)cva?ge sig, opstaae lllsvareiide Formforandringer. Ved 
prismatiske Legemer, der kunne lacgges til Grund for 
aiidre, liar man iidmaalt Udvidelsen, der opstaaer for- 
niedelst strackkendc Kraeftcr, og Sammentrykningen for- 
medelst Kraefter, der virke til at frembrlnge en saadan. 
, Ved disse Udmaalinger have Experimentalorerne i 
Almlndeliglied ladet de slraekkende eller samnientrjk- 
kende Kraefter virke nogen Tld, foreiid Udvidelsen eller 
Sammcnstryknlngen maaltes, men man liar ikke gaaet 
Ind paa at sdge disse Form forand ringers Afhaengighed 
af Tiden i hvllken Kraften vlrkede, men som oftest an- 
taoet dem iiafhacn^lee af dennc. 
D DO 
Dagllg Erfarlng vlser dog, at Tiden liar vacsentlig 
Indflydelse paa Formforandrlngens Storrelse. 
Den fdrste, som har anstlllet Forsdg over den Ind- 
llydelse, som Variglieden af Kraftens Vlrknlng liar, er 
W. E. Weber ^ der undersdgte ^ilketraades Elastlcitet 
(^Poggendorff's Annalen 34 Bind. Pag. 247 — 57 fra 
Gcittinger gelclirfen Anzelgen 1835, og i et eget Skrlvt 
”De fill bomcyclni vi elaslica’’ Gottingen 1841. 
