Giimnil eJasctlinn hcsiddt'r don Kgonskal), a( naar 
(let opvarmes, saa laher dot kun langsoint den sldrro 
Strsekkeliglicd , som det ved Opv rniningcn modtager. 
Man kan altsaa omtrcnllig prove Varmens Inddydelse 
ved dette Legeme nogen Tid efter Opvarmningen. 
Dette foretog jeg ved alt dyppe 6 Remmo aC 
Giimmi clasticum i Vand aF forskjellig Temperatur og 
liolde dem inddyppet liver 1 Minnt, livorpaa de senerc 
(i Middeltal 6 Timer 39 Min. efter Inddypningen) nn- 
derkastedes eii Striekning. 
Remmenes Dimensioner vare de samme, som ved 
de tidligere omtalte. Belastningen var eeiis for alle 
Remmene, nemlig 2 Lod. 
Udvidelserne 
Yacrdierne af a, b 
foregik efter samme Lov , som for, og 
fji vare folgende: 
Inddypnings- 
Vnerdle 
V airdie 
Vierdie 
Varmen 
af a 
af h 
af 11 
361" C. 
1,62 
0,190 
0,260 
391 
3,75 
0,6S4 
0,338 
50| 
5,00 
1,378 
0,408 
60| 
5,50 
1,750 
0,500 
77 
6,00 
1,900 
0,520 
100 
6,00 
1,850 
0,535 
sa.T at Opvarniiiiiig 
at slaae i et storre 
bevirker at 
Forhold til 
Udvidelsen 
Tiden 
kommer til 
Uagtet de an forte Forsog 
knn ere 
aldeles fore- 
Jobige, kiinne dog maaske folgende Resiiltater udledes 
af dem 
1) Naar et prismatisk Legeme straekkes efter Loengde- 
retningen, saa er Udvidelsens Stdrrelse en Function af 
Tiden, i hvilken Kraften virker hvor sammen- 
horende Vaerdier t V besternmes vad la^lta^elser, 
a, b fA, beregnes overeensstemmende med disse). 
2) Sammentraakningen , der opstaaer, naar Kraften 
oplidrer at virke^ foregaaer efter samme Lov. 
