357 
Bil. G. 
Om Cyansolvets Decompositionsproducter, 
af Harald Thaulow, 
Ved en Undersogelse af Blaasyregehalten i den, efter 
den for Norge gjajidende Forskrift tilberedte Acldiirn 
hydrocyanicum alcoliolisatum , og ved en deraf resul- 
terende Undersogelse af Svovlsyrens Indvirkning paa 
Ferrocyankaliiim kom en ikke ubetydelig Qvantltet Cyan- 
sblv under mine Haender. Ved, under Varmens Paa- 
virkning, at decomponere dette Cyansolv i en aaben 
Porcelaenskaal, iagttog jeg folgende Phoenornener. Efter 
at Cyansolvets hvide Farve var gaaet over til en bruun, 
forand redes denne snart til en fuldkommen sort, idet 
hele Massen ligesom kom i Opkog. Nogle 6ieblikke 
efter at denne kogende Bevaegelse var indtraadt, udgik 
fra Skaalens Sider et Ildphaenomen lig det , der ind- 
traeffer ved Chromoxydets Ophedning, og som hurtig 
forplantedes igjennem hele Massen. Efterat denne Gldd- 
ning var ophdrt, havde dette reducerede Solv antaget 
en noget pords Form, og den samme matte hvide Farve 
paa Overfladen, som naar Sdlvsalte med organiske Syrer 
decomponeres ved Glddning. Som bekjendt anfdres i 
de chemiske Laerebdger, at reent tdrt Cyansdlv ved 
Glddning decomponeres i Cyangas og Sdlv, og jeg troede 
saaledes, at den tilbageblevne Masse var chemisk reent 
Sdlv. Ved imidlertid at opldse den erholdte Sdlvkage 
i reen Salpetersyre, udskildtes en forholdsviis betydelig 
Qvantitet af et sortebruunt Legeme, der antoges at vaere 
Kul, da det ved Glddning paa Platinblik, paa et lidet 
Reciduum af Sdlv naer, forbraendte, og da det, som be- 
kjendt, heder, at der ved Cyanmctallernes Glddning i 
Almindelighed dannes Carbureter. 
