376 
Forovrigl mltnltc jeg allcrcde i min oven cilercde 
Afhandling den Formodning, at dette Mineral maaskee 
intet Cer indelioldt, men alcne Lantlian. 
Men del, som her isour er af Viglighed, nemlig 
Beryllgelialten er vcd den senere Analyse fuldkommen 
bckrocftct; Gadolinilen fra Hilteroen indeholder virkelig 
den betydelige Maengde af omlrent 10 "/q Berylljord. Her- 
til knytte sig flere Slutninger, bvortil jeg siden kom- 
mer tilbage. 
Med Hensyn til den ved Analyson af dette Mineral 
erlioldte Ytterjord maa jeg endnii gjore opmaerksom paa 
en Omstaendighed. 
Den var ved Ammoniak bleven biindfaeldt af sin 
saltSLire Oplosning, derpaa meget omlivggelig udvasket, 
tbiTCt og glodet. Den saaledes erlioldte Ytterjord var 
dog ikke af livid, men af giuilagtig — i storre Stykker 
staerk giuil — Farve. Dette kunde maaskee komme af 
et Spoer Manganoxyd, der som bekjendt liypfilg forure- 
ner Ytterjorden, og meddeler den en meer eller niindre 
giuilagtig, nndertiden briiunlig Farve; men liverken i 
Ytterjorden, eller i den pulveriserede Gadolinit lod sig 
paavise det mlndste Spoer af Mangan ved de bekjendte, 
meget dmfindtl ige Prover (ved Smeltnlng med Soda ocli 
Salpeter, og ved Behandling af en maettet Pliospliorsalt- 
perle med Salpeter). — Det syntes forresten, som oni 
enten det farvende Stof kun i hoist iivaesentlig Maengde 
var tilstede, eller som om det ei indvirkede farvende paa 
Flussmidler, thi liverken Pliosphorsalt eller Borax blev i 
nogensomlielst bemerkelig Grad farvet af den gnle Yt- 
terjord, enten man licrved anvendte den reducerende 
eller den oxyderende Flamme; selv om begge Flussmid- 
ler overmaettedes i den Grad, at en. Deel af Ytterjorden 
blev uoplost. 
Blev den farvede Ytterjord overgydet med Svovlam- 
moniiim, saa fremkom lierved intet Spoer af en sorlagtig 
Farve; blev den tilligerned Soda glodet paa Knl, saa 
bemerkedes intet Beslag. 
Men 
