377 
Men merkeligst foilioldr den gnie A^lferjord si", 
nanr den glddcdos nieget sfan kl i en Plnlind ig(*I ; den 
viste sig da gajishe livid; ni(‘n saasnart Digclens Laag i 
nogle Oleblikke rjerncdes, bcgyndte en slierk bruunlig- 
giiiil Farve at komme tilsyne, sorn strax igjen forsvandt, 
naar Jordep , ved tildeels at beda^kke Digelen , atter op- 
bededes staerkere. 
Ved en niindre sloerk Glodning, og isa^r ved at 
lede en koldere l^uftstiom ben paa Digelen, knnde Far- 
ven til enhver Tid fremkaldcs, men ved fuldkonjmen Af- 
kjoling blev den stedse svagere. Det bavde altsaa ganske 
Udseende af, at Aarsagcn til Farvningen niaatte sdges i 
et farvende Melaloxyd, som besad den Egenskab ved 
staerkere Glodbede at reducercs til et farvelost Oxydul. 
Folgende lagtagelse gjorde denne Formodning til 
Vished. 
Naar man kastede et Stykke af et organiskt Legeme 
t. ex. noget Papir i den glodende Digel, derpaa til- 
doekkede samme, og efter nogen Tids Forlob hurtig lod 
den afkjoles, saa erlioldt man Ytterjorden ganske farvelos. 
Rigtig nok var Overfladen af den glddede Ytterjord deel- 
viis sortfarvet af Sod, men alle dybere liggende Dele, 
dcr vare frie fra Sod, bavde en bvid Farve. 
Her bavde altsaa de kulstofboldige Gasarter virket 
rcdncerende. 
Tager man nu alle ber anfdrte Reactioner af den 
gule Ytterjord i Betragtning, saa bliver, naar man ikke 
altfor bastig beri vil see Virkningerne af et nyt Stof, 
den sansynligste Forklarlngsmaade den, at Ytterjorden 
maaske bar vseret foriirenet ved en ringe Maengde 
Lantban. 
Rigtig nok er Lantbanoxydets Pieduktion til Oxydul 
ved staerkere Glodbede endnu ikke blevet iagttaget, og 
jeg fdrbebolder mig derfor ved forlsalte Undersogelser 
at opklare dette tvivlsomme Pnnkt fuldstaendigere , eiul 
bidtll bar vaeret mig muligt, da jeg foist kort forlnden 
min Afreise fra Cbrlstlania blev opmaerksom paa dette 
eiendommelige Pbaenomen ved den gule Ytterjord. 
Naturf, Handl. 7842. 
