408 
Af sine I’oi'sog iidleJtc? Pclrina rdlgcnde 3 Love! 
(i) Stdnclson af on clocfrisk Slidms Indvirkning paa 
Magnetnaalcn allKenger eiie og alone af demies Qvan- 
tltet og er proportional til denne. 
/^) For cen og vsanime Qvantitet af Hovedstrdmmen er 
Bistrommons Indvirkning paa Magnetnaalen ndie pro- 
portional til Mnltiplicator-Traadenes Afsland langs nn'd 
Hovedstrdmmen. 
e) Ved een og samme Afsland af Miilliplicator-Traadene 
cr Virkningen paa Magnetnaalen ndie proportional til 
Hovedstrdmmcns Qvantitet. 
Pelrina liar an vend t sin Opdagelso til at vise Mu- 
ligheden af correspondcrende Mull iplicatorer og hevist, 
at man kan ndtrjkke tie slaerkestc Strdmme i Qvantitels- 
Ecnlied af svacerc Stidmme. 
’ o 
II. 
Under sog^elfic nf Svovllfalii/m-Oplosnlngens [KS^) 
og SalpcAersijreus Ledningsevne for hydro- og 
thcrmo-eLectriske Strdmme og deres Speendings- 
f or hold tit adskiUige Met alter. 
Til de efterfdlgende Forsog benyltede jeg mig af 
et cnkelt Zink-Kohber Element med destilleret Vand 
som Electrolyt. Pladernc vare nedsienkede i en Kasse i 
constant lige Afsland fra binanden, og naar Kjeedens 
Styrke ved Icengere Brng aftog imerkeligt, blev den ved 
Tilgydning af Vand eller ved dybere Indsaenkning af 
Pladerne bragt tilbage paa sin fdrste Styrke. Kjaeden 
virkede fdlgelig i alle Forsdgene lige sta3rkt. I en lille 
Glascylinder , som indeboldt enten Salpetersyre ^ Svovl- 
kalinm-Opldsning eller en anden Electrolyt, hvis Led- 
ningsevne skulde proves, stilledes snart Platinplader af 
lige Stdrrelsc og i lige Afstand fra binanden, snart 
Kobber-, Sdlv-, Zinkplader o. s. v., som indfdiedes 
imellem 
